22-ц/804/1119/21 
                                                                                265/6678/20 
                                               
Головуючий у І інстанції Вайновський А.М. Єдиний унікальний номер 265/6678/20     
Номер провадження 22-ц/804/1119/21
Доповідач Барков В.М.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 червня 2021 року  м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:
головуючого судді Баркова В. М.,
суддів   Биліни Т .І.,
Мальцевої Є. Є.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевсього районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2020 року по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області 10 листопада 2020 року у справі № 265/6678/20. В обґрунтування наявності нововиявлених обставин зазначав, що 02 вересня 2020 року на підставі судового наказу, виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області, з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на його користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ? частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 21 серпня 2020 року. Однак, ОСОБА_1 в своїй заяві про видачу судового наказу свідомо та умисно приховала факт стягнення з неї аліментів на утримання ОСОБА_5 за судовим наказом від 02 вересня 2020 року. Крім того зазначав, що ОСОБА_5 на час подання заяви до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя про видачу судового наказу дійсно почала проживати з ОСОБА_1 в орендованій квартирі, однак, враховуючи вищевикладені обставини просив суд переглянути судовий наказ від 10 листопада 2020 року за нововиявленими обставинами та скасувати його.
Ухвалою Орджонікідзевсього районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2020 року задоволено, судовий наказ від 10 листопада 2020 року скасовано та роз`яснено ОСОБА_1 її право на звернення до суду в порядку позовного провадження.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом усіх обставин по справі та порушення норм процесуального права, просила її скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вона на теперішній час проживає разом із дочкою ОСОБА_5 та повністю опікується нею в той час як батько у її житті участі не приймає, однак аліменти на її утримання отримує за судовим наказом від 02 вересня 2020 року. Вважає, що така поведінка ОСОБА_2 позбавляє їх спільну доньку наданих їй прав на достойне утримання відповідно до ст. 180 СК України.
Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 375 ЦПК України).
Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що суду стало відомо про обставини, які суттєво впливають на прийняте судом рішення, оскільки при видачі судового наказу від 10 листопада 2020 року суду не було відомо про наявність судового наказу від 02 вересня 2020 року, якими було вирішено питання щодо однієї і тієї самої дитини, а отже між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують спірні правовідносини.
З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися.
Як визначено у ч. 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
За змістом статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Відповідно до частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Згідно із частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Аналіз приписів розділу II ЦПК України дає підстави для висновку, що визначеними законом способами захисту порушеного права боржника у випадку видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 4 частини першої статті 161 ЦПК України) є подання позову про зменшення розміру аліментів або звернення до суду із заявою про перегляд такого судового наказу за нововиявленими обставинами.
Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 02 вересня 2020 року, виданого 08 вересня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 народження , у розмірі ? частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 21 серпня 2020 року.
21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 народження у розмірі ? частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2020 року.
Як вбачається з матеріалів заяви, заявник посилаючись на підставу перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами вказує, що при ухваленні судового наказу від 11 листопада 2020 року, суду не було відомо, що на вказану дитину  ОСОБА_5 вже стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 судовим наказом від 02 вересня 2020 року.
Викладене прямо вказує на те, що така обставина є нововиявленою в розумінні положення п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України та яка не була відома суду на час винесення спірного судового наказу.
Вказана обставина є істотною і такою, що суттєво впливає на прийняте судом рішення.
Варто також зазначити, що наявність вищевказаного судового наказу від 02 вересня 2020 року свідчить про спірні правовідносини між сторонами.
Відповідно до пункту другого частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.
Висновок суду, що заява про перегляд судового наказу від 10 листопада 2020 року за нововиявленими обставинами є обґрунтованим, оскільки під час видачі судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, не було відомо про наявність судового наказу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 вересня 2020 року.
Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено, тому оскаржувану ухвалу необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевсього районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 14 червня 2021 року.

Судді       В. М. Барков

       Т. І. Биліни

Є. Є. Мальцева