Справа № 459/2014/18                                Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І. 
Провадження № 22-ц/811/3319/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.
                при секретарі: Ждан К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 жовтня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
                                                            в с т а н о в и в: 
       27.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 16 768,52 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.08.2012 року.
       Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.08.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 2 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому сторони передбачили право банку у будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 21.05.2018 року за відповідачем числиться заборгованість у вказаному вище розмірі, яка складається з: 1340,62 грн. - тіло кредиту, 570,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 13582,46 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 774,69 грн. - штраф (процентна складова).
           Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 15493,83 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.08.2012 року, з яких: 1340,62 грн. - тіло кредиту, 570,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 13582,46 грн. - пеня. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 1628,05 грн. сплаченого судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
               Заочне рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не врахував, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів. Крім того, позивачем не долучено до матеріалів справи відповідного кредитного договору № б/н від 10.08.2012 року, за яким з відповідача стягується заборгованість. Зазначає, що «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» відповідачем ОСОБА_1 не підписані. Вважає, що надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судом, як належний доказ у справі. Зазначає, що позивачем не надано суду першої інстанції виписки з рахунку відповідача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вважає, що виписка, долучена Банком до матеріалів справи, не містить первинних облікових документів, оформлених у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», а тому не може підтверджувати безспірність заборгованості та встановлювати прострочення виконання зобов`язання. До позовної заяви банком було долучено лише розрахунок, який підписаний представником, який не є спеціалістом в економіці, без будь-яких документів бухгалтерської звітності. Таким чином, вважає, що позивачем не надано суду належних доказів наявності у відповідача будь-якої заборгованості перед Банком, а також укладення відповідного кредитного договору, про що свідчить відсутність в матеріалах справи заявки на отримання ОСОБА_1 кредитної картки. 
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, якиму задоволенні позову відмовити.
       Сторони в судове засідання, призначене на 25 березня 2021 року, не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності по наявних матеріалах справи. 
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів. 
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Згідно ч.1,ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
       Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       Згідно ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
       Встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.08.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 2 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
       Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.08.2012 року за відповідачем станом на 21.05.2018 року числиться заборгованість у розмірі 16 768,52 грн., яка складається з: 1340,62 грн. - тіло кредиту, 570,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 13582,46 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 774,69 грн. - штраф (процентна складова).
       Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Пиватбанк» районний суд виходив з того, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань по кредитному договору № б/н від 10.08.2012 року, внаслідок чого заборгував позивачу кошти у розмірі 15 493,83 грн., з них: 1340,62 грн. - тіло кредиту, 570,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 13582,46 грн. - пеня.
       Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.
       Як вбачається з матеріалів справи, такі не містять доказів того, що підписана відповідачем анкета-заява підтверджує ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПриватБанку, зокрема з тими умовами, що стосуються права банку на підвищення відсоткової ставки за кредитом, збільшення кредитного ліміту, сплату пені та штрафів за невиконання зобов`язання за укладеним з ним кредитним договором. Крім того, у анкеті-заяві не зазначено, в якій саме редакції були чинними Умови та Правила 
       Про те, що звертаючись до суду із позовом про стягнення коштів за договорами приєднання, банк повинен довести як факт надання кредитних коштів відповідачу (у готівковій або безготівковій формі), так і факт видачі відповідного платіжно-кредитного інструменту (платіжної картки), неодноразово висловлювався Верховний Суд у своїх постановах, оскільки без з`ясування зазначених обставин неможливо перевірити розмір боргу, процентів та штрафних санкцій. Таку правову позицію викладено у постановах від 06.06.2018 справа № 364/594/17, від 10.05.2018 справа № 357/16301/15-ц, від 03.04.2019 справа № 221/5089/16-ц.
       Позивач не довів того, що саме з тими Тарифами та Умовами, які долучені відповідачем до матеріалів позовної заяви, ознайомився і погодився відповідач при укладенні договору, шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. 
       За відсутності ж підпису позичальника про ознайомлення з Умовами і Правилами, які діяли на момент укладення договору, та регулюють порядок нарахування та розмір відсотків за кредитним договором і відповідальність позичальника за неналежне виконання зобов`язання, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити, чи на момент отримання відповідачем кредитних коштів вказані документи містили наведені банком у позовній заяві умови, зокрема, щодо можливості одностороннього збільшення кредитного ліміту, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами та неустойки (пені, штрафів). А роздруківки Умов та Правил, Тарифів із сайту банку не можуть бути належними доказами, оскільки такі повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. 
       У цьому випадку також не підлягають застосуванню правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» до моменту звернення до суду із вказаним позовом. 
       За таких обставин, без надання доказів про ознайомлення відповідача саме з тими Умовами і Правилами банківських послуг, на підставі яких розрахована заборгованість відповідача за кредитним договором, відсутність у анкеті-заяві умов договору щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору.
       Отже, твердження позивача, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань є безпідставними.
       Враховуючи, що умови договорів приєднання розробляються банком, то саме банк має підтвердити, що на час проведення розрахунку заборгованості за кредитним договором діяли саме ті умови, які діяли на час укладення що на час укладення відповідного договору діяли саме ті умови, на підставі яких. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. такі повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома.
       Анкета-заява підписана ОСОБА_1 не містить жодної інформації про те, за отриманням яких саме послуг звернувся до банку відповідач. У цьому документі зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Тому, враховуючи, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором розрахована банком з врахуванням положень, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг, яких відповідач не підписував, колегія суддів вважає, що суд безпідставно стягнув з нього в користь Банку заборгованість по договору б/н від 10.08.2012 року з врахуванням процентів за користування кредитом та пені, оскільки укладений між сторонами кредитний договір від 10.08.2012 року у виді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). 
       Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тому з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту, що становить 1340,62 грн.
       З наведених мотивів, рішення суду в частині задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 570,75 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом та 13582,46 грн. пені по договору б/н від 10.08.2012 року слід скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні цих позовних вимог.
       В частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по договору б/н від 10.08.2012 року в розмірі 1340,62 грн., що становить непогашене тіло кредиту, слід залишити без змін.
       Стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 140,87 грн судового збору.
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 05 квітня 2021 року
       Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
  п о с т а н о в и в:   
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити частково.
Заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 жовтня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 570,75 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом та 13582,46 грн. пені по договору б/н від 10.08.2012 року скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні цих позовних вимог.
       В решті рішення суду залишити без змін.
       Стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 140,87 грн судового збору.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 05 квітня 2021 року.

Головуючий:         Крайник Н. П. 

Судді:                Ванівський О.М.

                                                                               Мельничук О. Я.