ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 червня 2021 року           справа №200/3548/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів: Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу  Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року  у справі  № 200/3548/21 (головуючий І інстанції Крилова М.М.)   за позовом    ОСОБА_1   до   Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання протиправними дії про припинення з 01.11.2019 року нарахування та виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності відповідно до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28 лютого 1991 року №769-ХІІ; визнання протиправною бездіяльність щодо поновлення з 01.11.2019 року нарахування та виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності відповідно до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28 лютого 1991 року №769-ХІІ; зобов`язання поновити з 01.11.2019 року виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності відповідно до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28 лютого 1991 року №769-ХІІ та сплатити суму недоотриманої пенсії з урахуванням виплачених та утриманих сум; визнання протиправними дії щодо утримання з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28 лютого 1991 року №769-ХІІ, сум переплати.
Разом з позовною заявою позивач також подав заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій просив забезпечити його позов шляхом заборони Управлінню Пенсійного фонду України у  м. Краматорську Донецької області вчиняти дії по утриманню з пенсії по інвалідності ОСОБА_1 переплати пенсії за період з 01.11.2019 року по 29.02.2020 року у сумі 2911,25 грн. Вказані  заходи забезпечення позову спрямовані на недопущення фактичної реалізації відповідачем Рішення про стягнення з ОСОБА_1 суми переплати пенсії  в розмірі 2911, 25грн..
Заяву обґрунтовував тим, що стягнення з сум переплати пенсії  в розмірі 2911, 25 грн. призведе до “усугублення”  порушених, на думку представника, прав позивача, адже позовні вимоги направлені не тільки на відновлення прав позивача на пенсію по інвалідності, але й на сплату відповідачем недоотриманої пенсії. Крім цього представник позивача наголошує, що Рішення про стягнення прийнято на підставі ст. 50 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, яка передбачає стягнення переплачених сум лише на підставі зловживань з боку пенсіонера, разом з цим доказів таких зловживань органом пенсійного фонду не надано.
Крім того, продовження відповідачем вчинення протиправних дій по перешкоджанню в отриманні належної пенсії шляхом незаконних відрахувань завдасть суттєвої шкоди інтересам позивача, створює катастрофічні наслідки для його існування. Крім цього, дані обставини можуть істотно ускладнити поновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів позивача.  Крім цього заявник наголошує, що дії Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області є очевидно протиправними.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 
Апелянт вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що у п.2 ч.1 ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено  забороною відповідачу вчиняти певні дії. Інститут забезпечення позову покликаний зберегти існуючий стан спірних правовідносин до їх вирішення судом по суті та створити певні гарантії ефективного судового захисту, зокрема можливості фактичної реституції та дійсного відновлення прав позивача в разі задоволення позовних вимог. Крім того, не враховано, що позивач є особою похилого віку,  особою з інвалідністю 1 групи за зором, протягом останніх 5 років прикутий до ліжка. З січня 2020р. через дії суб`єкта владних повноважень безпідставно позбавлений права на пенсію по інвалідності. 
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Положеннями частини першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з пунктом 1 частини першої та частиною другою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2)забороною відповідачу вчиняти певні дії;3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
З аналізу наведених правових норм випливає, що метою забезпечення адміністративного позову є захист прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів. Відтак, вжиття судом заходів забезпечення позову покликане своєчасно унеможливити настання негативних та непоправних наслідків, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів. Тобто, невідворотність наслідків означатиме, що спірні правовідносини не зможуть існувати в майбутньому у первісному вигляді у випадку незастосування заходів забезпечення позову.
Суд у кожному випадку повинен встановити чи є захід забезпечення позову, про який клопоче позивач, таким, що відповідає меті і завданням правового інституту забезпечення позову. Також, суд має вказати мотиви, які слугували причиною постановленню ухвали про забезпечення позову, зокрема, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Проте, колегія суддів вважає, що у межах розгляду заяви про забезпечення позову, судом не може даватись оцінка доводам заявника про очевидну протиправність рішення відповідача, адже встановлення ознак протиправності рішення, у даному випадку, без розгляду справи по суті, є неприпустимим, оскільки саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.
Окрім того, на переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень - це прийняття ним таких рішень, які не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 р. позов до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про припинення з 01.11.2019 нарахування та виплати позивачеві раніше призначеної пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 769 -XII. Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо поновлення за період з 01.11.2019 року по 01.03.2021 року нарахування та виплату   позивачеві раніше призначеної пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 769 -XII. Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області нарахувати та виплатити позивачеві з 01.11.2019 по 01.03.2021 року (включно) пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 769 -XII та сплатити суму недотриманої пенсії з урахуванням виплачених та утриманих сум. Визнано протиправними дії управління ПФУ у м. Краматорську Донецької області щодо утримання з пенсії по інвалідності позивача, призначеної відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 769 -XII сум переплати. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про стягнення з  позивача з 01.04.2021 року суми переплати пенсії у зв`язку з "відмовою у встановленні статусу ліквідатора" за період з 01.11.2019 року по 29.02.2020 року в сумі 2911, 24грн.
За змістом статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року по справі №200/3548/21 - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року по справі №200/3548/21 – залишити без змін.
Повний текст постанови складений та підписаний 8 червня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач:                                                                      Т.Г. Гаврищук 

Судді:                                                                                          І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко