Ухвала
 
08 квітня 2021 року
м. Київ       
справа № 591/1522/19
провадження № 51-303 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року щодо нього,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 березня 2021 року касаційну скаргу засудженого, у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
У межах наданого судом строку ОСОБА_4 надав уточнену касаційну скаргу, проте недоліків не усунув.
З касаційної скарги убачається, що засуджений не усунув порушення пунктів 4, 5 частини 2 статті 427 КПК України, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 взагалі не наводить обґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного судового рішення з огляду на положення статей 412-414 вказаного Кодексу. Так, касаційна скарга засудженого не містить будь-яких вказівок на конкретні порушення закону допущені апеляційним судом при постановленні оскаржуваної ухвали, які є підставами для її скасування або зміни.
Разом з цим, викладені в касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, оскільки порушуючи вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, засуджений просить призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції, тобто заявлена ним вимога є неконкретизованою.
Судом касаційної інстанції, в ухвалі від 23 лютого 2021 року, вже зверталась увага засудженого на те, що у разі порушення вимоги про скасування рішення апеляційного суду, новий розгляд можливо призначити лише у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути засудженому ОСОБА_4 касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року щодо нього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                               ОСОБА_3