УХВАЛА

25 червня 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/4030/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,
розглянувши матеріали касаційної скарги комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - КПТМ "Криворіжтепломережа")
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2020
за позовом КПТМ "Криворіжтепломережа"
до публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" (далі - ПАТ "Криворіжгаз")
про скасування рішення про донарахування не облікованого природного газу на суму 97 770,53 грн. та
за зустрічним позовом ПАТ "Криворіжгаз"
до КПТМ "Криворіжтепломережа"
про стягнення заборгованості за необлікований об`єм природного газу та його вартість у сумі 97 770,53 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 01.06.2021 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою КПТМ "Криворіжтепломережа" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2020 у справі № 904/4030/18 на підставі пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

10.06.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) КПТМ "Криворіжтепломережа", повторно після закриття касаційного провадження у справі №    904/4030/18 ухвалою Верховного Суду від 01.06.2021, звернулося до Касаційного господарського суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2020 у справі №904/4030/18 і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Також скаржник просить зупинити виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду у касаційному порядку та поновити строк на подання касаційної скарги.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначеними у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Крім того, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях, або наявність пунктів 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України, на яку посилається скаржник у касаційні скарзі, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є те, що суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Умовою для застосування пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України є висновок про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

При цьому скаржник, як свідчить зміст касаційної скарги, посилаючись на пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України (недослідження доказів), не зазначає у касаційній скарзі  підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України. 

Згідно із статтею 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

КПТМ "Криворіжтепломережа" у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження просить поновити його, посилаючись на пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України. При цьому скаржник зазначає, що він в найкоротші строки з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 01.06.2021 про закриття касаційного провадження звертається до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2020 у справі №904/4030/18 з метою недопущення порушення прав КПТМ "Криворіжтепломережа" щодо розгляду касаційної скарги по суті первісної позовної заяви та просить визнати причини пропуску строку на звернення з касаційною скаргою поважними і поновити зазначений строк.

Верховний Суд, перевіривши доводи заявника, встановив, що строк на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2020, дата складання повного тексту постанови - 10.12.2020, встановлений у частині першій статті 288 ГПК України, закінчився 30.12.2020, а касаційну скаргу повторно подано до суду 10.06.2021, тобто з пропуском цього строку.

Процесуальним законодавством не передбачено, що після закриття касаційного провадження перебіг строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції розпочинається заново. Також не передбачено, що у разі повторного подання касаційної скарги учасник справи має безумовне право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. 

Постановлення 01.06.2021 Верховним Судом ухвали про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою КПТМ "Криворіжтепломережа" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2020 у справі №904/4030/18 жодним чином не впливає на перебіг строку касаційного оскарження. Закриття касаційного провадження не зумовлює початок відліку нового строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2021 у справі №    910/6673/19.

Таким чином, зазначені скаржником причини повторного подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними для поновлення вказаного строку, оскільки залежать лише від суб`єктивної волі скаржника, а не від об`єктивно існуючих обставин.

При цьому Суд враховує, що право на суд не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням. Так, у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

З огляду на викладене Суд вважає, що доводи, наведені в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, є неповажними.

Частиною третьою статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Оскільки скаржником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження, Суд дійшов висновку, що клопотання КПТМ "Криворіжтепломережа" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2020 у справі № 904/4030/18 задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що КПТМ "Криворіжтепломережа" необхідно: зазначити передбачені частиною другою статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження судових рішень; звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку та надати докази на підтвердження своїх доводів щодо поновлення строку на оскарження та навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу КПТМ "Криворіжтепломережа" на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком відмову у відкритті касаційного провадження відповідно до пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

З огляду на те, що касаційна скарга КПТМ "Криворіжтепломережа" підлягає залишенню без руху до усунення недоліків, Суд зазначає, що клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень буде розглянуто Касаційним господарським судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі №904/4030/18 залишити без руху.

2. Надати комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                    І. Булгакова

Суддя                                                                                                    Б. Львов