УХВАЛА

11 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 440/1488/20
адміністративне провадження № К/9901/14357/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М.,   

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі № 440/1488/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати його таким, що звільнений зі служби в поліції на підставі п. 2 ч. 1  ст. 77 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію»  (далі за текстом -  Закон № 580-VIII  в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) з посади начальника відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції (далі за текстом - начальник Відділу), з 01.10.2019 року, з посадовим окладом 3.100 грн;
- визнати незаконною відмову відповідача Департаменту захисту економіки Національної поліції України (далі - ДЗЕ НП України) у здійсненні йому перерахунку, додаткового нарахування та виплатити заробітної плати/грошового забезпечення за період з 02.05.2019 року по 13.09.2019 року з урахуванням посадового окладу за посадою заступника начальника відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції (далі по тексту - заступник начальника Відділу) в розмірі 3.000 грн, а з 13.09.2019 року по    01.10.2019 року (включно) з урахуванням посадового окладу за посадою начальник Відділу в розмірі 3.100 грн, та направлення нового грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до  Закону України 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на його адресу та до Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області, незаконною;
- зобов`язати ДЗЕ НП України додатково нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за період тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника Відділу з 02.05.2019 року по 30.09.2019 року у вигляді різниці між заробітною платою, яка мала б бути нарахована з посадового окладу заступника начальника Відділу у розмірі 3000 грн. шляхом збільшення, в тому числі сум нарахування надбавки за вислугу років у тому ж відсотковому розмірі, який був виставлений фактично за ці місяці роботи (35% - з 02.05.2019 року до 13.08.2019 року та 40% - з 14.08.2019 року по 30.09.2019 року від посадового окладу та окладу за спеціальним званням) та додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за специфічні умови проходження служби у тому ж відсотковому розмірі, який було фактично виставлено за відповідні місяці роботи (60%); надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у тому ж відсотковому розмірі, який було фактично виставлено за відповідні місяці роботи ( 10% посадового окладу); премії у тому ж відсотковому розмірі, яка фактично була виставлена керівництвом (зароблена) за відповідні місяці роботи, а саме: травень 2019 року - 29,379%, червень 2019 року - 38,974%, липень 2019 року - 29,015%, серпень 2019 року - (13 діб - 29.015%, 17 діб - 25,856%), вересень 2019 року - 53,639%, індексацію залишити у розмірі, фактично встановленому в абсолютній величині (грошовій формі) за відповідні місяці роботи, включену до раніше нарахованої заробітної плати за період з 02.05.2019 року по 30.09.2019 року, - та фактично виплаченою заробітною платою, розрахованою на підставі посадового окладу старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно - фінансовій, банківській сферах та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки у розмірі 2700 грн. за період з 02.05.2019 року по 30.09.2019 року;
- зобов`язати відповідача додатково нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за період тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою начальника Відділу за 01.10.2019 року у вигляді різниці між заробітною платою, яка мала б бути нарахована з посадового окладу начальника Відділу у розмірі 3.100 грн. шляхом збільшення, в тому числі, сум нарахування надбавки за вислугу років (40% від посадового окладу та окладу за спеціальним званням) та додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за специфічні умови проходження служби у тому ж відсотковому розмірі, який було фактично виставлено за 01.10.2019 року (60%); надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у тому ж відсотковому розмірі, який було фактично виставлено за 01.10.2019 року (10% посадового окладу); премії у тому ж відсотковому розмірі, яка фактично була виставлена керівництвом (зароблена) за жовтень 2019 року, а саме: 25,855% індексацію залишити у розмірі, фактично встановленому в абсолютній величині ( грошовій формі) за 01.10.2019 року, включену до раніше нарахованої заробітної плати за 01.10.2019 року, - та фактично виплаченою заробітною платою, розрахованою на підставі посадового окладу старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно-фінансовій, банківській сферах та зовнішньоекономічній діяльності Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки у розмірі 2700 грн. за 01.10.2019 року;
- зобов`язати відповідача видати на його ім`я нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», додатково включивши до неї суми виплат додаткового грошового забезпечення у зв`язку з виконанням обов`язків по посадах за період з 02.05.2019 року по 01.10.2019 року,    виплаченої фактично матеріальної допомоги для оздоровлення у розмірі 5400 грн. та виплачені фактично суми індексації у складі заробітної плати протягом останніх 24 місяців перед звільненням, яку направити на його адресу та на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для перерахунку розміру призначеної йому пенсії в сторону її збільшення з моменту призначення пенсії;
- зобов`язати відповідача видати йому новий грошовий атестат на дату звільнення (01.10.2019 року) з розрахованою сумою грошового забезпечення на підставі посадового окладу начальника Відділу у розмірі 3.100 грн., збільшивши суму надбавки за вислугу років (40% від посадового окладу та окладу за спеціальним званням) та направити його на його адресу та на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області    для перерахунку розміру призначеної йому пенсії в сторону її збільшення з моменту призначення пенсії;
- визнати недійсними довідку від 27.11.2019 року за № 387 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  та грошовий атестат від 27.11.2019 року № 346, виданий йому відповідачем, у зв`язку з виданням нових виправлених аналогічних документів.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року в задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року скасовано в частині, якою відмовлено у задоволенні вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 про зобов`язання Департаменту захисту економіки Національної поліції України видати нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  на ОСОБА_1 , додатково включивши до неї суму виплаченої фактично матеріальної допомоги для оздоровлення у розмірі 5.400 грн. та виплачені фактично суми індексації у складі заробітної плати протягом останніх 24 місяців перед звільненням, яку направити на адресу ОСОБА_1 та на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для перерахунку розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії в сторону її збільшення з моменту призначення пенсії, з прийняттям нового судового рішення, яким:
Закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до     Департаменту захисту економіки Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:     Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання Департаменту захисту економіки Національної поліції України видати нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  на ОСОБА_1 , додатково включивши до неї суму виплаченої фактично матеріальної допомоги для оздоровлення у розмірі 5.400 грн. та виплачені фактично суми індексації у складі заробітної плати протягом останніх 24 місяців перед звільненням, яку направити на адресу ОСОБА_1 та на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для перерахунку розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії в сторону її збільшення з моменту призначення пенсії.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року залишено без змін.
Не погоджуючись із судовими рішеннями в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 21 квітня 2021 року. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 квітня 2021 року вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Берназюк Я.О. (суддя-доповідач), Коваленко Н.В., Желєзний І.В.
До початку розгляду справи по суті суддею-доповідачем Берназюком Я.О., суддями Желєзним І.В. та Коваленко Н.В. заявлено самовідводи, що обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме - без урахування спеціалізації. 
Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2021 року задоволено заяви суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В. та Коваленко Н.В. про     самовідвід.
Відведено суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В. та Коваленко Н.В. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі № 440/1488/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. 
На підставі Розпорядження в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року №794/0/78-21, у зв`язку з постановленням Верховним Судом 30 квітня 2021 року ухвали № К/9901/14357/21 про відведення судді-доповідача Берназюка Я.О. та суддів Желєзного І.В., Коваленко Н.В. від розгляду матеріалів касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 у справі №440/1488/20, призначено повторний автоматизований розподіл касаційної скарги.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 квітня 2021 року вказана касаційна скарга передана на розгляд колегії суддів: Губська О.А. (головуючий суддя), Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М.
За правилами частини першої    статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої        статті 129 Конституції України        серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає        стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою    статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої    статті 328 КАС України,    не підлягають касаційному оскарженню судові рішення судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього    Кодексу    розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього    Кодексу    позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої    статті 12 КАС України    для цілей цього    Кодексу    справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні    Закону України "Про запобігання корупції"    займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
З оскаржуваних судових рішень вбачається, що предмет розгляду даної справи стосується звільнення позивача зі служби в поліції, здійснення перерахунку заробітної плати, зобов`язання відповідача видати нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, новий грошовий атестат, визнати недійсними довідку від 27.11.2019 року № 387. 
Виключень щодо посади позивача у цій справі відповідно до пункту 1 частини шостої  статті 12 КАС України  у системному зв`язку з положеннями  статті 50 Закону України «Про запобігання корупції»  не встановлено.
Полтавський окружний адміністративний суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Разом з тим, скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
У даному випадку слід зазначити, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.
Однак, скаржником не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин та не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Водночас скаржник зазначає, що його позбавлено можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи №440/4031/20, проте заявник не зазначає які саме обставини, що встановлені оскарженими судовими рішеннями, він позбавлений можливості спростувати при розгляді іншої справи. 
Крім того, ухвалами Верховного Суду від 18 лютого 2021 року та від 04 березня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження, отже, справа №440/4031/20 на даний час не перебуває на розгляді у суді. 
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Крім того, посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі №822/894/17, від 26 листопада 2020 року у справі №817/2033/16, від 24 жовтня 2018 року у справі №819/140/16; від 16 травня 2018 року у справі №756/5123/16-ц, від 10 жовтня 2018 року у справі №242/2044/15-ц, від 04 березня 2020 року у справі №826/8871/18 не можуть братись до уваги, оскільки правовідносини у зазначених справах та у справі №440/1488/20 не є подібними. 
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Так, у справах №822/894/17, №817/2033/16, №819/140/16; №756/5123/16-ц, №242/2044/15-ц, не є тотожними зі справою №440/1488/20, зокрема, суб`єктний склад учасників відносин. 
Водночас умови застосування правових норм у справі №440/1488/20 та №826/8871/18 не є тотожними також. 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах "ЛеважПрестасьон Сервіс проти Франції" ("LevagesPrestationsServices v. France") від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; "Гомес де ла Торре проти Іспанії" ("BruallaGomesdelaTorre v. Spain") від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).
На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 328, 333 КАС України, Суд

у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі № 440/1488/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. 
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	Ж. М. Мельник-Томенко