Ухвала
 
13 квітня 2021року
м. Київ
справа № 648/1181/18
провадження № 51 – 3641 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 15 травня 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року щодо 
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017230000000506,
встановив:
9 березня 2021 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду                 касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам 
пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, 
в установлений строк касаційна скарга повертається особі,  яка її подала.
На виконання ухвали касаційного суду засуджений направив  нову касаційну скаргу проте приписів ст. 427 КПКне дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Так, засуджений ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 15 травня 2020 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у зв`язку 
з істотним порушення кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Проте в обґрунтування своїх доводів стосовно незаконності оскаржуваних судових рішень, всупереч вимогам ухвали Верховного Суду від 9 березня 2021 року, засуджений знову посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не 
є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно                            до ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої                            та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, тому відсутність у ній обґрунтування з підстав передбачених у ст. 438 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 15 травня 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                         ОСОБА_3