Постанова
Іменем  України 
07 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 621/184/19
провадження № 61-3295св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Дундар І. О., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Русинчука М. М.,
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , 
відповідач - фермерське господарство ОСОБА_19,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмового провадження) касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 на постанову Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020  рокув складі колегії суддів: Маміної О. В., Кругової С. С., Пилипчук Н. П.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 звернулися до  суду з позовом до фермерського господарства ОСОБА_19 (далі - ФГ ОСОБА_19) та просили розірвати трудові договори, укладені 10 вересня 2018 року між ними та відповідачем, на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України та зобов`язати відповідача внести відповідні записи про звільнення з займаних посад охоронців на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України до їх трудових книжок.
Свої вимоги обґрунтовували тим, що за їх заявами від 10 вересня 2018 року їх  було прийнято на роботу охоронцями Фермерського господарства «Слобожанські Лани» (далі - ФГ «Слобожанські Лани»). 11 вересня 2018 року вони вийшли на роботу, проте приступити до виконання своїх трудових обов`язків не змогли через конфліктну ситуацію біля території ФГ «Слобожанські Лани», яка була спровокована попереднім власником підприємства, у результаті чого їм було оголошено про підозру в кримінальному проваджені від 11 вересня 2018 року № 12018220300000786. Заробітна плата їм з часу прийняття на  роботу до теперішнього часу не виплачувалася. 
Зазначали, що оскільки до них було обрано запобіжний захід, відповідно до якого їм було заборонено виїжджати за межі міста Харкова, вони, не маючи можливості виконувати свої трудові обов`язки, та в зв`язку з тим, що заробітна плата їм не виплачується тривалий час, у грудні 2018 року надіслали на адресу відповідача письмові заяви про звільнення за власним бажанням. У  заявах просили звільнити їх з займаної посади, видати довідку про суми, які підлягають виплаті при звільнені, та видати трудову книжку. 
Проте, до теперішнього часу відповідач не вчинив дій щодо звільнення та  проведення з ними відповідного розрахунку, не видав трудові книжки, у  зв`язку з чим вони звернулися до суду.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року позов задоволено.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018   на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_2 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з  18  грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_3 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 19 грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_4 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18 грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_18 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 19 грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_6 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18 грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_1 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 20 грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та  ОСОБА_7 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 19 грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_8 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18 грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та  ОСОБА_9 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 19  грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та  ОСОБА_10 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 20  грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_11 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 19 грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_12 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18  грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_13 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18  грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_14 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з  19  грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_15 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з  20  грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та   ОСОБА_16 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з  18  грудня 2018 року.
Розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк 10 вересня 2018  року на підставі наказу № 10-0918, між ФГ «Слобожанські Лани» та  ОСОБА_17 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18 грудня 2018 року.
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_2 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на  підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18 грудня 2018 року за  власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_3 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 19 грудня 2018 року за власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_4 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18 грудня 2018 року за власним бажанням». 
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_18 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 19 грудня 2018 року за власним бажанням». 
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_6 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18 грудня 2018 року за власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_1  наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 20 грудня 2018 року за власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_7 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 19 грудня 2018 року за власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_8 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18 грудня 2018 року за власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_9 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 19 грудня 2018 року за власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_10 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на  підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 20 грудня 2018 року за  власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_11 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 19 грудня 2018 року за власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_12 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18 грудня 2018 року за  власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_13 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на  підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18 грудня 2018 року за  власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_14 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 19 грудня 2018 року за власним бажанням». 
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_15 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 20 грудня 2018 року за власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_16 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18 грудня 2018 року за власним бажанням».
Зобов`язано ФГ ОСОБА_19 внести запис до трудової книжки ОСОБА_17 наступного змісту: «Звільнити з займаної посади охоронця на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 18 грудня 2018 року за власним бажанням».
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що  незважаючи на наявність заяв про звільнення, ФГ ОСОБА_19 не вчинило дій щодо звільнення позивачів, не провело з ними відповідного розрахунку, не  видало трудових книжок, тому наявні підстави для розірвання трудових договорів, укладених між відповідачем та позивачами та звільнення останніх з займаної посади охоронців на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року рішення Зміївського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року скасовано й ухвалено нове про відмову в задоволенні позову.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що між сторонами не  настали трудові відносини, оскільки позивачі не приступили до виконання трудових обов`язків, а тому немає підстав для задоволення позову. 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
12 лютого 2020 року позивачі через свого представника ОСОБА_20 звернулися до Верховного Суду з  касаційною скаргою, у якій просять скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року й залишити в силі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року.
Підставами касаційного оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року позивачі зазначають неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування апеляційним судом норми права без урахування висновків щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладених Верховним Судом в постанові від 13 червня 2018  року в справі № 227/3225/15, в постанові від 23 січня 2018 року в  справі  № 761/2846/16-ц та в постанові від 08 травня 2018 року в справі №  127/21595/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначають, що 10 вересня 2018 року вони власноручно написали заяви про прийом на роботу, надали свої трудові книжки для внесення в них відповідного запису, ознайомились зі своїми посадовими інструкціями та 11 вересня 2018 року з`явилися на робоче місце для виконання своїх трудових обов`язків. Сам факт з`явлення їх на робоче місце та  здійснення охорони підприємства є підтвердженням того, що вони приступили до виконання своїх трудових обов`язків. До того ж вони, власник і  директор ФГ  «Слобожанські Лани» ОСОБА_21 були впевнені, що 10 вересня 2018 року між ними укладено трудовий договір, який спрямований на реальне настання правових наслідків для сторін.
При цьому вказують, що фактичний допуск їх до роботи був здійснений уповноваженим на те органом, оскільки відповідно до реєстраційних документів ОСОБА_21 , який прийняв їх на роботу, 11 вересня 2018 року був призначений на  посаду керівника фермерського господарства, а відтак мав для цього всі необхідні повноваження.
Проте. суд апеляційної інстанції на викладене уваги не звернув, не дослідив докази в справі, не надав їм належної оцінки, внаслідок чого безпідставно відмовив у задоволенні їх позову.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
13 квітня 2020 року справа № 621/184/19 надійшла до Верховного Суду.
Представник ФГ ОСОБА_19 ОСОБА_22 надіслала відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2020 року справу призначено до  судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи  порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, та  якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
Установлено, що наказами директора ФГ «Слобожанські Лани» Кійка М. М. № 10-0918 від 10 вересня 2018 року «Про призначення охоронцем» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на підставі їх заяв призначено на посади охоронців у ФГ «Слобожанські Лани». 
Того ж дня позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ознайомлено з посадовою інструкцією.
Відповідні відомості про прийняття на роботу на посади охоронців були внесені  10 вересня 2018 року в трудові книжки ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 
18 вересня 2018 року керівником ФГ «Слобожанські Лани» ОСОБА_21 направлено до органу ДФС повідомлення про прийняття працівників на роботу, де зазначено датою наказу про прийняття на роботу та початок роботи позивачів - 10 вересня 2018 року.
З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що 08 вересня 2018 року ФГ ОСОБА_19 було перейменовано на ФГ «Слобожанські Лани», а 28 вересня 2018 року ФГ «Слобожанські Лани» перейменовано на ФГ ОСОБА_19
У грудні 2018 року позивачі надіслали на адресу ФГ ОСОБА_19 заяви про звільнення з посад на підставі статті 38 КЗпП України, просили видати довідки про нараховані та виплачені суми, а також внести відповідні записи в трудові книжки.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з  фізичними особами, регулюються законодавством про працю.
Трудові правовідносини - це врегульовані нормами трудового права суспільні відносини, що виникають у результаті укладення трудового договору, зміст яких полягає у сукупності суб`єктивних прав і обов`язків з виконання працівником за винагороду роботи за певною професією, спеціальністю, кваліфікацією, посадою з підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку та зі створенням належних умов для її виконання й оплати праці роботодавцем.
Основними ознаками наявності між сторонами трудових відносин є: укладення між сторонами трудового договору, особисте виконання працівником роботи відповідно до умов укладеного договору, підпорядкування працівника правилам внутрішнього трудового розпорядку, створення роботодавцем належних умов праці та її відповідна оплата.
Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між  працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Частиною третьою статті 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та  повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Підстави для припинення трудового договору передбачені статтею 36 КЗпП України, серед яких встановлено можливість розірвання трудового договору з  ініціативи працівника (статті 38, 39 КЗпП України), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41 КЗпП України) та у зв`язку з відмовою працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмовою від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці.
Згідно з частиною третьої статті 38 КЗпП України працівник має право у  визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що  кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Звернувшись з цим позовом до суду, позивачі зазначали, що 10 вересня 2018  року їх було прийнято на роботу охоронцями ФГ «Слобожанські Лани», а  11  вересня 2018 року вони з`явились на своє робоче місце, проте приступити до виконання трудових обов`язків не змогли через конфліктну ситуацію біля території ФГ «Слобожанські Лани». 
Позивач ОСОБА_12 в суді апеляційної інстанції вказував, що в перший робочий день, 11 вересня 2018 року, він та інші позивачі з`явилися на об`єкт, який мали охороняти, однак на місці вони побачили, що об`єкт заблоковано озброєними людьми та поліцією і ці озброєні люди відтіснили їх на територію об`єкта, у зв`язку з чим вони вимушені були залишитися на ньому до того часу, поки їх не звільнили працівники поліції. Після цього їх було затримано, а  в  подальшому - заарештовано на два місяці. Після звільнення з-під варти було обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд, у зв`язку з чим він не мав можливості виконувати трудові обов`язки. Інші позивачі не заперечували цих обставин.
Апеляційний суд установив, що після подій, які сталися 11 вересня 2018 року, жоден з позивачів на територію об`єкта, який вони мали охороняти, не з`являвся.
З цих підстав, установивши, що позивачі не приступили до виконання трудових обов`язків, апеляційний суд вважав, що між сторонами не виникли трудові відносин та дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.
Разом з тим, вирішуючи спір, апеляційний суд не звернув уваги на таке.
Згідно з відомостями про юридичну особу ФГ ОСОБА_19 , отриманих з  Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та  громадських формувань, юридичну особу ФГ ОСОБА_19 зареєстровано 25  травня 1993 року, засновник та керівник - ОСОБА_19 
08 вересня 2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені записи щодо ФГ ОСОБА_19, зокрема про зміну керівника зі ОСОБА_19 на ОСОБА_23 , та  про зміну найменування юридичної особи із ФГ ОСОБА_19 на ФГ «Слобожанські Лани».
З Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що ОСОБА_19 оскаржив у судовому порядку договори та рішення, на підставі яких були проведені вищевказані реєстраційні зміни щодо ФГ ОСОБА_19
Рішенням Господарського суду Харківської області від 27 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11 листопада 2019 року, у справі № 922/3109/18 позовні вимоги ОСОБА_19 задоволені.
Зокрема, визнано недійсними: договір купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі та корпоративних прав ФГ ОСОБА_19 від 07 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_19 та ОСОБА_23 ; статут ФГ «Слобожанські Лани» (нова редакція), затверджений протоколом ФГ «Слобожанські Лани» від 07 вересня 2018 року; договір купівлі-продажу ФГ «Слобожанські Лани» від 10 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_23 та   ОСОБА_24 ; статут ФГ «Слобожанські Лани» (нова редакція), затверджений протоколом ФГ «Слобожанські лани» від 10 вересня 2018 року; та  довіреність від 10 вересня 2018 року, що видана ФГ «Слобожанські Лани» в  особі голови Маруняк О. С. на ім`я ОСОБА_21 строком на 1 рік, з правом передоручення.
У справі № 922/3109/18 суди встановили, що ОСОБА_23 не набувала права власності на частку в статутному капіталі ФГ ОСОБА_19 , оскільки документів щодо відчуження майнових прав на фермерське підприємство ОСОБА_19 не  підписував, а відтак ОСОБА_23 не мала прав та повноважень укладати в  подальшому правочини щодо відчуження корпоративних та  майнових прав на  ФГ ОСОБА_19 .
До того ж наказом Міністерства Юстиції України № 3008/5 від 19 вересня 2018  року задоволено скаргу ОСОБА_19 , реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, щодо зміни найменування, засновника та керівника ФГ «Слобожанські Лани» скасовані. 
Установлено також, що на даний час у провадженні Слідчого управління ГУ Національної поліції України у Харківській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження № 12015220240000812 від 19 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 206-2, частиною першою статті 294, частиною першою статті 358, частиною третьою статті 365-2 Кримінального кодексу України, за  фактом підробки офіційних документів юридичної особи, які були надані державним реєстраторам, внаслідок чого були внесені зміни у відомостях та  змінено засновника, керівника та підписанта ФГ ОСОБА_19
Частиною четвертою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не  доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Зважаючи на викладені обставини, враховуючи, що позивачі були прийняті на  посади охоронників у ФГ «Слобожанські Лани», незаконність реєстрації якого встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили, а жодних доказів існування трудових відносин між позивачами та ФГ ОСОБА_19 матеріали справи не містять, у задоволенні позову слід було відмовити саме у зв`язку із недоведенням позивачами факту виникнення трудових відносин між ними та  ФГ ОСОБА_19
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційної суд зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позовних вимог, але помилився щодо мотивів такої відмови. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення     у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 412 ЦПК України).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції змінити, виклавши її мотивувальну частину в  редакції цієї постанови, а в іншій частині залишити без змін.
Оскільки Верховний Суд змінює оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції, але виключно в  частині мотивів його ухвалення, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 400, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 задовольнити частково.
Постанову Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
В іншій частині постанову Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020  року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її  прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Ю. Тітов	
Судді:	І. О. Дундар С. О. Карпенко В. А. Стрільчук М. М. Русинчук