УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

22 квітня 2021 року 

м. Київ
справа № 420/9230/20
адміністративне провадження № К/9901/11838/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Кравчука В.М.
перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року (суддя         Самойлюк  Г.П.)
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року (колегія у складі суддів Крусяна А.В., Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.)
у справі № 420/9230/20
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
про  визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. 

УСТАНОВИВ:

21.09.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), в якому, з урахування уточнення позовних вимог,  просила: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та поновлені виплати пенсії за віком за період з 07.10.2009 до 02.04.2018, невиплаті пенсії у встановленому законом розмірі, починаючи з 02.04.2018, зупиненні виплати з 01.03.2020;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та поновити виплату їй пенсії за період з 07.10.2009 до 02.04.2018, та призначити пенсії знову на рівних з іншими громадянами України умовах, відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), з урахуванням змін у пенсійному законодавстві на підставі документів, наявних у пенсійній справі, із застосуванням при розрахунку розміру пенсії за період з 07.10.2009 до 02.04.2018 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачені страхові внески, за 2017-2019 роки - 7 763,17 грн, доплатою за наднормативний стаж 15 років, не нижче мінімальної пенсії у розмірі  прожиткового мінімуму, встановленого  на момент фактичного виконання судового рішення (2020 рік), з виплатою усіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення та виплати пенсії, проведенням індексації та осучасненням пенсії, відповідно до пенсійної реформи України, компенсацією втрати доходів за затримку виплати пенсії чи її невиплати у належному розмірі, за період з 07.10.2009 до дня фактичного виконання рішення, з урахуванням раніше виплачених сум, одним платежем на визначений позивачем банківський рахунок; провести перерахунок пенсії за віком, починаючи з 02.04.2018 до дня фактичного виконання рішення на рівні з іншими громадянами України умовами, відповідно до норм Закону № 1058-ІV з урахуванням  змін у пенсійному законодавстві на підставі документів, наявних у пенсійній справі, із застосуванням при розрахунку розміру пенсії показника середньої заробітної плати (доходу в Україні), з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки - 3 764,40 грн, з оцінкою одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, доплатою з понаднормативний стаж 15 років, з виплатою усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, індексації та осучасненням пенсії, відповідно до пенсійної реформи України, компенсацією втрати доходів за затримку виплати пенсії чи її невиплати у належному розмірі, з урахуванням раніше виплачених сум, одним платежем на визначений нею банківський рахунок;
- стягнути з ГУ ПФУ в Одеській області на її користь 58 059 грн на відшкодування моральної шкоди;
- допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі заявлених позовних вимог шляхом стягнення одним платежем всієї суми боргу, починаючи з 07.10.2009 до дня фактичної виплати;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області в 14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021, позов задоволено частково;
-          визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо застосування показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі №  815/2507/18;
-          зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 02.04.2018 із застосуванням показника середньої заробітної плати та величини оцінки одного року страхового стажу відповідно до пп. 4-4 п. 4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV з урахуванням вже отриманих сум пенсії, з урахуванням висновків суду;
-          у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021, визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у компенсації втрати частини грошових доходів;
-          зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 29.11.2018  до 11.02.2019 у зв`язку з порушенням термінів виплати сум, присуджених рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі №  815/2507/18 відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини  грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, з урахування висновків суду.

02.04.2021 відповідач подав касаційну скаргу, що 05.04.2021 надійшла до Верховного Суду, у якій із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 у частині задоволення позовних вимог, ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди першої та апеляційної інстанції проігнорували, що питання застосування того чи іншого показника заробітної плати та коефіцієнта страхового стажу при обчисленні розміру пенсії не було предметом судового розгляду у справі         № 815/2507/18. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 815/2507/18 ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії відповідно до Закону             № 1058-ІV із середнього заробітку за три попередні роки; з 01.10.2017 - із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стару у розмірі 1 %.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого. 
Відповідно до ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, маючи намір добросовісно реалізувати належне їм право на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги передбачені ст. 330 КАС України. 
Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 статті 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 328 КАС України. 
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження. Тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження судових рішень та належного правового обґрунтування унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження. 
У порушення зазначених вимог процесуального законодавства, ГУ ПФУ в Одеській області не зазначило у касаційній скарзі жодної з визначених ч. 4 ст. 328 КАС України підстав для касаційного оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій і відповідних обґрунтувань, передбаченим п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України. 
Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки фактичних обставин справи, що виходить за межі перегляду судових рішень судом касаційної інстанції, встановлених у ст. 341 КАС України. 
Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Зважаючи на наведене, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути. 
Зазначене не позбавляє ГУ ПФУ в Одеській області права на повторне звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою в межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.

Керуючись ст. 328, 330, 332 КАС України, Суд,- 

УХВАЛИВ:

1.          Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 420/9230/20 повернути скаржнику.
2.          Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3.          Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя доповідач                                                                                          В.М. Кравчук