Справа № 462/5665/17                                Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М. 
Провадження № 22-ц/811/3814/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 
Категорія: 66

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       11 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., 
секретаря Жукровської Х.І.
з участю представника правонаступника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 
розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа – Залізничний відділ Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
встановив:
У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суд з позовом до ОСОБА_5 , з участю третьої особи Залізничного відділу Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, просив визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 . 
Вимоги обгрунтовував тим, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві приватної власності. Окрім нього, у вказаній квартирі зареєстрована відповідач, дочка ОСОБА_5 , проте з липня 2012 року відповідачка у спірній квартирі не проживає, оскільки є громадянкою Російської Федерації та постійно там проживає. Зазначає, що реєстрація відповідачки у спірній квартирі порушує його право, як власника, володіти, користуватися та розпоряджатися власністю. Враховуючи, що відповідачка відсутня у спірній квартирі понад встановлені законодавством строки просив визнати її такою, що втратила право користування житлом.
Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року позов задоволено. 
Визнано ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 640 грн.
13.10.2020 представник відповідачки ОСОБА_2 подав заяву про скасування заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26 жовтня 2020 року скасовано заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року і призначено дану справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 грудня 2020 року залучено ОСОБА_3 , як правонаступника позивача ОСОБА_4 .
07.12.2020 представник відповідачки ОСОБА_2 подав письмове клопотання про призначення у справі технічної експертизи документів, а саме ордеру серії ЛВ №139995 від 21.11.2017, оскільки у сторони відповідача наявні сумніви щодо періоду виготовлення ордеру серії ЛВ № 139995 від 21.11.2017, виданого на підставі договору № 01/0211/17 про надання правової допомоги від 21 листопада 2017 року. У клопотанні покликався на те, що для усунення будь-яких сумнівів у достовірності поданих адвокатом Хром`як У.В. доказів у справі потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких неможливо встановити та з`ясувати час виконання рукописних текстів на ордері серії ЛВ № 139995 від 21.11.2017 року та договорі № 01/0211/17 про надання правової допомоги від 21 листопада 2017 року, підписів документів та відтисків печаток (штампів) адвоката Хром`як У.В., тому просив призначити у справі технічну експертизу документів, на вирішення якої поставити такі питання: 
- чи виготовлені рукописний текст та підпис на ордері серії ЛВ № 139995 від 21.11.2017 року у той час, яким датований документ; 
- чи нанесений відтиск печатки (штампа) адвоката Хром`як У.В. на ордері серії ЛВ № 139995 від 21.11.2017 року у той час, яким датований документ; 
- яка давність нанесення відбитку печатки адвоката Хромяк У.В. на вказаному ордері. 
В іншій частині поставлених у клопотанні запитань представник відповідача ОСОБА_2 клопотання відкликав, оскільки стороною позивача не представлено суду оригіналу документа, якого вказані питання стосуються, а саме оригіналу договору № 01/0211/17 про надання правової допомоги від 21 листопада 2017 року.
Сторона позивача  заперечувала проти призначення у справі експертизи, оскільки заявником не наведено переконливих доводів для призначення у справі експертизи та про доцільність її призначення.
Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 року клопотання представника відповідача – адвоката Козія А.В. про призначення техгнічної експертизи документів задоволено.
Призначено по справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа – Залізничний відділ Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням технічну експертизу документів, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідному інституту судових експертиз (юридична адреса: м. Львів, 79040, вул. Липинського, 54).
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
На вирішення експертів поставлено наступні питання:
- Чи виготовлені рукописний текст та підпис на ордері серії ЛВ № 13995 від 21.11.2017 року у той час, яким датований документ. Якщо ні, то в який період часу вони були виконані?
- Чи нанесений відтиск печатки (штампа) адвоката Хром`як У.В. на ордері серії ЛВ № 13995 від 21.11.2017 року у той час, яким датований документ? Якщо ні, то яка давність нанесення відбитку печатки адвоката Хром`як У.В. на ордері серії ЛВ № 13995 від 21.11.2017 року?
Для проведення експертизи в розпорядження експертів направлено копію ухвали та матеріали цивільної справи № 462/5665/17.
Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_5 .
Роз`яснено сторонам положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.
На час проведення експертизи зупинено провадження у справі.
Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3 , вважає ухвалу незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права.
Зокрема зазначає, що питання, які визначені представником відповідача для вирішення судовим експертом, стосуються порядку виготовлення документів, належних не учаснику справи та не стосуються предмету спору.
Крім цього, адвокат Хром`як У.В. визнала факт недійсності ордеру, тому призначення експертизи на даній стадії процесу є недоцільним та не сприятиме встановленню істини в розумні строки, в цьому контексті покликається на позицію висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року, справа № 9901/736/18.
Звертає увагу, що суд помилково зазначив, що сторона позивача просила доручити проведення експертизи експертам Львівського науково-дослідного інституту, однак сторона позивача клопотань про проведення експертизи не заявляла.
Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 року та винести постанову якою відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
05.04.2021 на адресу апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити враховуючи таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що для правильного вирішення справи має значення з`ясування періоду виготовлення та визначення давності виконання рукописного тексту, підпису та нанесення відтиску печатки на ордері серії ЛВ № 139995 від 21.11.2017, виданого на підставі договору № 01/0211/17 про надання правової допомоги від 21 листопада 2017 року, згідно якого адвокат Хром`як У.В. була наділена повноваженнями з представництва інтересів позивача ОСОБА_4 , тому призначив у справі технічну експертизу документів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Тобто серед джерел доказів, відповідно до статті 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом, як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Підстави обов`язкового призначення судом експертизи визначені статтею 105 ЦПК України. 
При цьому за ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Таким чином, враховуючи норму статті про призначення експертизи, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
У пункті 2 постанови Пленуму «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30 травня 1997 року (з відповідними змінами та доповненнями), Верховний Суд України вказав судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).
Враховуючи те, що сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів та заперечень, а перевірка вказаних обставин має значення для правильного вирішення спору, суду першої інстанції необхідно було перевірити, чи дійсно вказаний доказ, дослідження кого буде предметом призначеної судом експертизи, стосується предмету доказування по даній справі та чи дійсно з`ясування відповідних обставин є необхідним та ключовим.
Як беззаперечно вбачається з матеріалів справи, звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_4 просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Таким чином, предметом спору є немайнова вимога, при цьому така напряму стосується нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведене, під час судового розгляду справи необхідним для з`ясування є обставини щодо тривалості не проживання відповідачки за відповідною адресою, а також поважність причин її відсутності.
Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
В свою чергу, з клопотання про призначення судової технічної експертизи документів не вбачається підстав для обов`язкового її призначення, в контексті наведення переконливих доводів та доказів про необхідність такої, виходячи з предмету та підстав спірних правовідносин.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає доцільності призначення технічної експертизи документів, оскільки матеріали справи не свідчать про наявність правових підстав для призначення такої експертизи та щодо її можливого доказового значення у даному спорі.
Крім цього, при вирішенні вказаного питання необхідно враховувати, що розумність строків розгляду справи згідно зі ст. 2ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи зазначені вище норми закону, обставини справи та роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, колегія суддів вважає, висновок місцевого суду про те, що предмет спору та позовні вимоги свідчать про необхідність призначення технічної експертизи документів є необґрунтованим та спростовується наведеним вище. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні клопотанняпредставника відповідача адвоката Козія А.В. про призначення техгнічної експертизи документів із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 рокускасувати.
У задоволенні клопотанняпредставника відповідача адвоката Козія А.В. про призначення технічної експертизи документів – відмовити.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 13 травня 2021 року.

Головуючий:         А.В. Ніткевич 

Судді:        С.М. Бойко

       С.М. Копняк