СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р.                                                                     Справа № 5023/9521/11  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя  Істоміна О.А., 
за участю секретаря Новікової Ю.В.,
за участю представників сторін:
арбітражний керуючий, Кошовський С.В.,    посвідчення №       923       від 26.06.2013;
інші представники учасників справи у судове засідання не з`явились;
      
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№ 694 Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 (суддя Усатий В.О., м. Харків, повний текст складено 11.04.2019),
постановлену за результатом розгляду заяви Публічного акціонерного товариства “Всеукраїнський акціонерний банк” (вх.№828/18 від 02.04.2018),
про визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу у справі № 5023/9521/11,
за заявою Фізичної особи-підприємця Стеценко Сергія Володимировича, м. Харків,
про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

   У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа №    5023/9521/11 за заявою фізичної особи-підприємця Стеценка Сергія Володимировича (далі – ФОП Стеценко С.В.) про визнання банкрутом.
Постановою господарського суду Харківської області від 12.12.2011 ФОП Стеценка С.В. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Здійснено інші процесуальні дії.
Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі – ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») є заставним кредитором банкрута, вимоги якого відповідно до іпотечного договору від 17.12.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 863, забезпечені іпотекою нерухомого майна банкрута. Предметом іпотеки є: нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1 – 2-12 в літері «А-5» зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 162,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Аукціон з реалізації цього майна організовано та проведено 16.01.2012 Товарною біржею «Всеукраїнський торгівельний центр», про що складено протокол від 16.01.2012 № 2; вартість реалізації склала 237 200 грн; переможець – фізична особа ОСОБА_2 .
16.02.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. (станом на дату винесення рішення нотаріальну діяльність припинено) посвідчено договір купівлі-продажу (реєстровий №  99) зазначеного нерухомого майна, укладений між ліквідатором ФОП Стеценко С.В. арбітражним керуючим Фоміним Грантом Валерійовичем та переможцем аукціону ОСОБА_2 .
02.04.2018 ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 16.01.2012 Товарною біржою «Всеукраїнський торгівельний центр» в провадженні у справі про банкрутство ФОП Стеценка    С.В. і на якому були продані належні боржнику нежитлові приміщення 1-ого поверху № 2-1 – 2-12 в літ. «А-5» загальною площею 162,6    кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16.02.2012, укладений з переможцем даного аукціону – Лякіною Юлією Сергіївною.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при продажу заставного майна в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство було порушено вимоги Закону про банкрутство (зокрема, суттєве заниження ціни за короткий проміжок часу з 478 000 грн до 237 200 грн; продаж майна було здійснено 16.01.2012, тобто раніше, ніж розміщено оголошення про визнання ФОП Стеценка С.В. банкрутом; реалізація майна відбулася раніше, ніж кредиторам боржника було надано строк для пред`явлення кредиторських вимог; грошові кошти від реалізації предмета іпотеки не перераховані іпотекодавцю.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі № 5023/9521/11 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства “Всеукраїнський акціонерний банк” (вх. № 828/18 від 02.04.2018): 
Визнано недійсними результати аукціону, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею “Всеукраїнський торгівельний центр”, з продажу майна банкрута, а саме: нежитлових приміщень 1-го поверху №2-1-:-2-12 в літ. “А-5” загальною площею 162,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оформленого протоколом № 2 від 16.01.2012.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута: нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. “А-5” загальною площею 162,6 кв. м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ліквідатором ФОП Стеценко С.В. арбітражним керуючим Фоміним Грантом Валерійовичем та переможцем аукціону ОСОБА_2 та посвідчений 16.02.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за реєстровим № 99.
Ухвала суду першої інстанції мотивована порушеннями процедури підготовки та проведення аукціону з продажу майна банкрута.
ОСОБА_1 звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ПАТ “ВіЕйБі БАНК” про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі – продажу майна банкрута.
ОСОБА_1 вказує про передчасність висновків суду першої інстанції про порушення процедури підготовки та проведення аукціону з продажу майна, оскільки вони спростовуються наданими колишнім ліквідатором та організатором аукціону копіями документів (докази проведення інвентаризації майна боржника, оприлюднення у засобах масової інформації у встановлений законом строк відповідної інформації про проведення аукціону, внесення відповідних внесків учасниками аукціону).
Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначала про необхідність застосування приписів ст. 257 ЦК України (строку позовної давності), оскільки ПАТ “ВіЕйБі Банк” (заставний кредитор), як учасник провадження у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В., будучи обізнаним про проведення аукціону з реалізації майна боржника та укладення оспорюваного договору ще з лютого 2012 року, із заявою про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі – продажу майна банкрута звернулось лише у квітні 2018 року, тобто зі спливом більш ніж 8 років з дати проведення аукціону та укладення оспорюваного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень. 
Посилаючись на те, що її, як власника спірного нерухомого майна, не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду даної справи у суді першої інстанції, у зв`язку з чим вона не брала участі у її розгляді судом першої інстанції, ОСОБА_1 вважає про наявність права заявити про застосування строку позовної давності у суді апеляційної інстанції.
27.09.2019 до Східного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства “Кристалбанк” надійшла заява №19.09.2019/18-вих від 19.09.2019 про заміну кредитора Публічного акціонерного товариства “Всеукраїнський акціонерний банк” на його правонаступника – Акціонерне товариство “Кристалбанк” у справі про банкрутство ФОП Стеценко С.В.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019    апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 – задоволено. Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11    – скасовано. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства “Всеукраїнський акціонерний банк” (вх.№828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу – відмовлено за спливом позовної давності, про яку було заявлено ОСОБА_1 .
Щодо заяви Акціонерного товариства “Кристалбанк” в мотивувальній частині постанови зазначено, що у суду апеляційної інстанції відсутні встановлені чинним процесуальним законодавством (ГПК України та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") повноваження щодо заміни кредитора у справі про банкрутство під час апеляційного провадження щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, прийнятої за результатом розгляду заяви у межах справи про банкрутство.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.05.2020 в задоволенні клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства “Кристалбанк” на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 у справі №5023/9521/11 відмовлено. Касаційну скаргу Акціонерного товариства “Кристалбанк” задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 у справі №5023/9521/11 скасовано. Справу №5023/9521/11 передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.
Постанова Верховного Суду мотивована тим, що судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального права щодо розгляду заяви про заміну кредитора, оскільки положення ГПК України передбачають, що здійснення процесуального правонаступництва кредитора у справі про банкрутство на нового кредитора у справі про банкрутство не обмежується виключно повноваженнями місцевого суду.
07.07.2020 ухвалою Східного апеляційного господарського суду у справі №    5023/9521/11, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 24.09.2020, задоволено заяву АТ «Кристалбанк» (від 27.09.2019 вх. №    9197) про заміну кредитора; замінено ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на його правонаступника – АТ «Кристалбанк».
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2020    апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 залишено без змін (т. 12-є, а.с.6-24).
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею «Всеукраїнський торгівельний центр» в провадженні у справі про банкрутство ФОП Стеценка    С.В., та    договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем даного аукціону – ОСОБА_2 – з огляду на встановлені порушення процедури підготовки та проведення аукціону з продажу майна банкрута.
Стосовно заяви ОСОБА_1 про пропуск строку позовної давності суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відхилення цієї заяви, оскільки         ОСОБА_1 хоча є учасником розгляду заяви про визнання аукціону та його результатів недійсними, однак не є стороною спору про визнання аукціону та його результатів недійсними, що виключає можливість застосування наслідків позовної давності, встановлених частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.02.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі №50263/9521/11 скасовано, справу у частині визнання недійним аукціону від 16.01.2012 передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду (т.12-є, а.с. 192-201).
Постанова касаційної інстанції мотивована допущеними процесуальними порушеннями стосовно неналежної повноти дослідження обставин справи, з посиланням на те, що судом апеляційної інстанції залишились без реагування викладені у письмових поясненнях доводи представника ОСОБА_2 від 07.07.2020 стосовно спливу позовної давності (т. 12г, а.с. 232-236).
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 для розгляду справи №5023/9521/11 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя      Радіонова О.О., суддя Медуниця О.Є., суддя Чернота Л.Ф.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1    на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 по справі №5023/9521/11. Встановлено боржнику, кредиторам та учасникам у справі про банкрутство строк до 24.03.2021 року включно   для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншім сторонам у справі. Призначено справу до розгляду на 07.04.2021 о 10:00 год.
23.03.2021 від арбітражного керуючого Кошовського С.В. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому арбітражний керуючий з доводами апелянта не погоджується, вважає, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» не було пропущено строки позовної давності, оскільки ПАТ «ВіЕйБі Банк» було вчинено всі можливі дії, направлені на отримання інформації щодо реалізації заставного майна, проте, оскільки матеріали справи, до призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого     Кошовського С.В., не містили інформації про реалізацію заставного майна, ПАТ «ВіЕйБі Банк» об`єктивно не могло бути обізнаним про таку реалізацію.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами “Фінекс-Капітал” (вх.№11507 від 24.11.2020) про заміну кредитора. Замінено Акціонерне товариство “Кристалбанк” (код ЄДРПОУ 39544699, 04053, м.Київ, вул. Кудрявський узвіз, 2) на його правонаступника – Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами “Фінекс-Капітал” (ідентифікаційний код юридичної особи - 34333275), що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду “БЛІНД”. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2021    розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 відкладено на 14.04.2021 о 09:00 год, враховуючи неявку в судове засідання сторін та учасників справи.
Арбітражний керуючий Кошовський С.В. в судовому засіданні 14.04.2021 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з відсутністю          ОСОБА_1 та з метою запобігання порушення процесуальних прав апелянта під час судового розгляду даної справи.
Ураховуючи заявлене арбітражним керуючим Кошовським С.В. клопотання про відкладення розгляду справи, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх матеріалів справи, забезпечення процесуальних прав учасників судового процесу та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для справи, в судовому засіданні 14.04.2021 оголошено перерву    до 11.05.2021 об 11:00.
11.05.2021 на підставі розпорядження керівника апарату суду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) Радіонової О.О. та відпустками суддів Медуниці О.Є. та Черноти Л.Ф., які входили до складу колегії, визначеної для розгляду справи № 5023/9521/11, проведено повторний автоматизований розподіл, яким для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В., суддя    Істоміна О.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 призначено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1  на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11 квітня 2019 року по справі № 5023/9521/11 на    01.06.2021  об 11:00.
31.05.2021 через канцелярію Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від арбітражного керуючого Кошовського Сергія Васильовича про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю його бути присутнім у судовому засіданні через призначення на цей час розгляду касаційних скарг у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду у справі № 922/605/15.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 розгляд справи відкладено на 15.06.2021 о 14:30 год, враховуючи  відсутність представників учасників справи в судовому засіданні та заявлене арбітражним керуючим Кошовським С.В. клопотання про відкладення розгляду справи.
У судовому засіданні 15.06.2021 арбітражний керуючий Кошовський С.В. заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить залишити оскаржувану ухвалу в силі.
Інші учасники справи в призначене судове засідання 15.06.2021 не з`явились та не скористалися наданим процесуальним правом на участь в судовому засіданні, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи шляхом надсилання процесуальних документів по справі на адресу, що міститься у справі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; ухвали суду оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових      рішень.
Розгляд справи здійснюється судом апеляційної інстанції у відповідності та з дотриманням прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи особливості предмета спору, важливість результатів розгляду справи для її сторін, складність справи, необхідність часу для надання можливості сторонам ознайомитись з матеріалами справи та висловити свою позицію у справі.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом та у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого    статтею 273 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 12   ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Ураховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги та вирішення даного спору, зважаючи на відсутність передбачених частиною 11 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням вимог ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про закінчення апеляційного розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності представників інших учасників справи за наявними в ній матеріалами.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених   статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.
З матеріалів справи вбачається, що постановою господарського суду Харківської області від 12.12.2011 фізичну особу - підприємця Стеценко Сергія Володимировича визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
02.03.2012 ліквідатор ФОП Стеценка С.В. арбітражний керуючий Фомін Г.В. звернувся до ПАТ “ВіЕйБі Банк” з повідомленням про результати вимог кредитора, у якому зазначив, що за результатами заяви кредитора, заявлені вимоги у сумі 6642228,43 грн. підлягають задоволенню та включені, відповідно до ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника    або визнання його банкрутом" в редакції до 18.01.2013, у 3 чергу (т.2, а.с. 47). 
02.04.2018 Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (заставний кредитор у справі про банкрутство), звернулося до суду з позовом від 01.03.2018 вих. №08/3421, в якому просило суд визнати недійсними результати аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" в провадженні у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В. і на якому були продані належні боржнику нежитлові приміщення 1-ого поверху № 2-1 - 2-12 в літ.А-5 загальною площею 162,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та визнати недійсними договір купівлі-продажу, укладений з переможцем даного аукціону – Лякіною Юлією Сергіївною.
Свою заяву ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" обґрунтовує тим, що при продажі заставного майна в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство було порушено вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (зокрема, суттєве заниження ціни за короткий проміжок часу з 478000,00 грн. до 237200,00 грн.; продаж майна було здійснено 16.01.2012, тобто раніше, ніж здійснене розміщення оголошення про визнання ФОП         Стеценка С.В. банкрутом (реалізація майна відбулася раніше, ніж кредиторам боржника було надано строк для пред`явлення кредиторських вимог; грошові кошти від реалізації предмету іпотеки не перераховані іпотекодавцю та не зрозуміло, чи були вони сплачені взагалі), Закону України "Про іпотеку", в результаті чого при реалізації майна порушені права заставного кредитора.
Нормативно свої вимоги ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" обґрунтовує приписами ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013, ч. 1 ст. 203, ч. 1, 3 ст. 205 ЦК України.
Враховуючи, що продаж майна боржника (16.01.2012) проведено до набрання чинності Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 року № 4212-VІ, судом першої інстанції обґрунтовано застосовано до спірних правовідносин приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника    або визнання його банкрутом" в редакції до 18.01.2013.
З матеріалів справи вбачається, що постановою господарського суду Харківської області від 12.12.2011 ліквідатором ФОП Стеценка С.В. призначено арбітражного керуючого Фоміна Г.В., якого зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру, у відповідності до ст. ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2014 звільнено арбітражного керуючого Фоміна Г.В. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.08.2014 призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Белікова О.П.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.05.2015 усунено арбітражного керуючого Белікова О.П. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Губарєва Ю.М.
Ухвалою господарського суду Харківської області від18.04.2017 задоволено клопотання ПАТ АБ "Укргазбанк", усунено арбітражного керуючого Губарєва Ю.М. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Кошовського С.В.
З матеріалів справи вбачається, що за період ліквідаційної процедури ФОП Стеценка С.В., починаючи з 2012 року, ліквідатори під час звітування до суду першої інстанції не зазначали та не надавали документів    щодо продажу заставного майна, в тому числі і майна, яке є предметом даного спору.
Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час розгляду у межах справи про банкрутство ФОП Стеценка С.В. заяви ПАТ АБ "Укргазбанк"(вх.№43860 від 30.10.2015) про визнання недійсними аукціонних торгів з реалізації двокімнатної квартири, житловою площею 27,7 кв.м, загальною площею 47,0 кв.м, проведених ТБ "Всеукраїнський торгівельний центр" 16.01.2012 року, визнання недійсним та скасування протоколу №1 аукціонних торгів проведених ТБ "Всеукраїнський торгівельний центр" 16.01.2012 року судом першої інстанції витребовувалися з Харківського обласного нотаріального архіву    належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальних справ, сформованих ПН ХМНО     Гуревічовим О.М. у зв`язку з посвідченням: договору купівлі-продажу від 16.02.2012, реєстровий №95; договору купівлі-продажу від 16.02.2012, реєстровий №99; продавець: ФОП Стеценко С.В. в особі ліквідатора арбітражного керуючого Фоміна Гранта Валерійовича. 
Харківським обласним державним нотаріальним архівом до матеріалів справи надано договір купівлі-продажу майна банкрута: нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. “А-5” загальною площею 162,6 кв. м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ліквідатором ФОП Стеценко С.В. арбітражним керуючим Фоміним Грантом Валерійовичем та переможцем аукціону ОСОБА_2 та посвідчений 16.02.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за реєстровим № 99 (т.7, а.с.50-57).
Крім того, арбітражним керуючим Кошовським С.В. до матеріалів справи надано супровідний лист №84/39 від 14.08.2017, до якого додано копію нотаріальних справ, в тому числі, і по договору, який просить визнати недійсним Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (т.8, а.с.64-127).
Як вже зазначалося вище, Публічне акціонерне товариство “Всеукраїнський акціонерний банк” звернулося до господарського суду з позовною заявою від 01.03.2018 вих. №08/3421, в якій просило визнати недійсними результат аукціону з продажу майна банкрута у справі № 5023/9521/11, який проведений 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В., однак Товарну Біржу “Всеукраїнський торгівельний центр”, як організатора аукціону, не було залучено судом першої інстанції до участі у справі № 5023/9521/11 про банкрутство ФОП Стеценка С.В.
Згідно статті 50 ГПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство (ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").
Суб`єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники (частина четверта    статті 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, не залучивши до розгляду заяви ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" організатора аукціону.
Крім того, суд першої інстанції під час розгляду вказаної заяви (з 02.04.2018 по 11.04.2019) не вжив заходів щодо витребування у організатора аукціону (Товарної Біржі “Всеукраїнський торгівельний центр”), та у ліквідаторів ФОП Стеценка С.В. документів, які стосуються проведення спірного аукціону з реалізації заставного майна.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2019 залучено Товарну Біржу “Всеукраїнський торгівельний центр” (код ЄДРПОУ 37875935, вул. Клочківська, 111, корпус А, офіс 407, м. Харків, 61145) до участі у розгляді заяви ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсним результату аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр"  у справі № 5023/9521/11 про банкрутство ФОП Стеценка С.В., на якому були продані нежитлові приміщення 1-ого поверху № 2-1 - 2-12 в літ.А-5 загальною площею 162,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем даного аукціону – ОСОБА_2 , оскільки предметом оскаржуваної ухвали є визнання недійсними результатів аукціону, проведених 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр". 
Згідно вимог ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Пунктом 1.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 22.12.2011 року, чинній з 19.01.2013 року, положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цього Закону.
Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.
Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.
Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" є заставним кредитором, вимоги якого відповідно до іпотечного договору 17.12.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 863, забезпечені іпотекою нерухомого майна банкрута, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літері «А-5» зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 162,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Сукупний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також положень частини другої статті 33 Закону України "Про іпотеку" дають підстави вважати, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство права забезпеченого кредитора можуть вважатися порушеними, оскільки після порушення провадження у справі про банкрутство пред`явлення забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та в межах провадження у справі про банкрутство, тому забезпечені кредитори набувають статусу учасника провадження у справі про банкрутство з моменту порушення такого провадження.
Судом встановлено, що    боржник - Фізична особа-підприємець Стеценко С.В., звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про порушення справи про банкрутство, відповідно до ст. ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Статтею 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату реалізації спірного нерухомого майна) встановлено, що відносини, пов`язані з банкрутством окремих категорій суб`єктів підприємницької діяльності, в т. ч. суб`єкта підприємницької діяльності - громадянина, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом (ст. 47-49).
До окремих категорій суб`єктів підприємницької діяльності законодавець відніс громадянина, який здійснює підприємницьку діяльність (статті 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").
Відповідно до частин 1, 2 статті 47 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов`язаних з визнанням громадянина-суб`єкта підприємницької діяльності банкрутом. 
Постановою господарського суду Харківської області від 12.12.2011 визнано фізичну особу-підприємця Стеценка С.В. банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором ФОП Стеценка С.В. призначено арбітражного керуючого Фоміна Г.В., якого зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру, у відповідності до ст. ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Встановлено строк у 40 днів для пред`явлення вимог кредиторів до банкрута.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" опублікування відомостей про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури здійснюється ліквідатором у офіційних друкованих органах за рахунок банкрута у п`ятиденний строк з дня прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.
З матеріалів справи вбачається, що у друкованому виданні “Голос України” №11 від 20.01.2012 опубліковано оголошення наступного змісту “господарський суд Харківської області постановою від 29.11.2011 у справі №5023/9521/11 визнав банкрутом ФОП Стеценка С.В. та відкрив ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено Фоміна Г.В. Заяви кредиторів приймаються протягом 40 днів з моменту публікації цього оголошення” (т.2, а.с.46).
З наведеного вбачається, що ліквідатором ФОП Стеценка С.В. арбітражним керуючим Фоміним Г.В. порушено строки, встановлені ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", для публікації постанови про визнання боржника банкрутом у офіційних    друкованих    органах.
Аукціон з реалізації спірного нерухомого майна організовано та проведено 16.01.2012 Товарною біржою "Всеукраїнський торгівельний центр", про що складено протокол № 2 від 16.01.2012; вартість реалізації склала 237200,00 грн.; переможець - фізична особа ОСОБА_2 
16.02.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. (станом на дату винесення рішення нотаріальну діяльність припинено) посвідчено договір купівлі-продажу (реєстровий № 99) зазначеного нерухомого майна між ліквідатором ФОП Стеценко С.В. арбітражним керуючим Фоміним Грантом Валерійовичем та переможцем аукціону Лякіною Ю.С.
З наведеного вбачається, що до моменту формування розміру заборгованості перед кредиторами ліквідатором ФОП Стеценка С.В. Фоміним Г.В. було реалізоване заставне майно банкрута.
Отже, доводи заяви ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх.№ 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсним результату аукціону з продажу майна банкрута щодо порушення строків публікації оголошення про визнання боржника банкрутом є обґрунтованими та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
Підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.
До предмету дослідження з питань розгляду недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин підготовки до проведення аукціону (інвентаризація та оцінка майна банкрута), дотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення.
При вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, суд встановлює: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів або аукціону.
Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника    або визнання його банкрутом" встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
В матеріалах справи наявна документи щодо інвентаризації, проведеної Фізичною особою-підприємцем Стеценко С.В. самостійно під час процедури досудової ліквідації, а саме:
відомість результатів інвентаризації ФОП Стеценка С.В. станом на 21.11.2011; акт №1 інвентаризації товарно-матеріальних цінностей станом на 21.11.2011; акт №2 інвентаризаційний опис основних засобів станом на 21.11.2011; акт №3 інвентаризації нематеріальних активів станом на 21.11.2011; акт №4 інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими кредиторами та дебіторами; акт №5 інвентаризації наявності грошових коштів, що знаходяться в касі та на розрахункових рахунках станом на 21.11.2011 (т.1, а.с.76-82).
Разом з тим, доказів проведення інвентаризації майна банкрута ліквідатором Фоміним Г.В. після прийняття господарським судом Харківської області постанови у справі №5023/9521/11 до матеріалів справи не додано.
Відповідно до ст. 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність; у разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю.
Статтею 12 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.
З наявного в матеріалах справи звіту про оцінку майна від 12.12.2011, проведеного ПП “АГЕНТСТВО ОЦІНКИ МАЙНА ТА ЗЕМЛІ”, вбачається, що ринкова вартість майна - нежитлові приміщення 1-ого поверху № 2-1-:-2-12 в літ. “А-5” загальною площею 162,6 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , становить 635800,49 грн, а ліквідаційна – 237200,00 грн. 
Зазначений звіт було використано ліквідатором Фоміним Г.В. для визначення початкової вартості майна на аукціоні відповідно до ст. 29 Закону (протокол аукціону № 2 від 16.01.2012).
Відповідно до ст. 30 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута; ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна; у разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон); порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".
Статтею 15 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) визначено вимоги до інформації про об`єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом (перелік необхідних відомостей), а також встановлено, що зазначена інформація публікується не пізніш як за 30 календарних днів до дати проведення аукціону, конкурсу в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі, інших друкованих виданнях.
Зокрема, інформація про об`єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, повинна містити відомості: назву об`єкта приватизації, його місцезнаходження; відомості про будівлі (споруди, приміщення) та земельну ділянку, на якій розташований об`єкт, умови користування ними; початкову вартість продажу, умови продажу та експлуатації об`єкта; суму грошових коштів, що має вноситися покупцями, у розмірі 10 відсотків початкової вартості продажу об`єкта; назву банку, адресу та номер рахунку, відкритого для розрахунків за придбані об`єкти приватизації; кінцевий термін прийняття заяви на участь в аукціоні, конкурсі; час та місце особистого ознайомлення з об`єктом; час та місце проведення аукціону, конкурсу; адресу, номер телефону, час роботи служби по організації аукціону, конкурсу.
Встановлений Законом про банкрутство порядок проведення аукціону направлений на забезпечення можливості прийняти участь в аукціоні з продажу майна банкрута якомога ширшому колу осіб та на забезпечення задоволення вимог кредиторів банкрута в максимально можливому розмірі за наслідками реалізації майна банкрута за найвищою ціною.
З матеріалів справи вбачається, що в друкованому виданні “Товарообіг та аукціони” від 16.12.2011 №1-1(1) Товарною біржею “Всеукраїнський торгівельний центр” опубліковано оголошення про проведення аукціону по продажу майна банкрута ФОП Стеценка С.В., зокрема, нежитлових приміщень 1-ого поверху № 2-1 - 2-12 в літ.А-5 загальною площею 162,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за стартовою ціною 237200, 00 грн. В оголошенні зазначено, що ознайомитися з об`єктом можна щоденно крім вихідних та святкових за місцем його розташування, а також порядок та строки прийняття заявок і порядок реєстраційних та гарантійних внесків (т.12-б, а.с.52).
В той же час, вищевказане видання (“Товарообіг та аукціони”) не є друкованим виданням, визначеним органом приватизації, та свідчить, що на підставі такого оголошення не було охоплено всіх можливих та потенційних покупців цього майна в інших областях України, що є порушенням вимог ст. 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".
За таких обставин, під час підготовки до проведення аукціону порушено вимоги ст. 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" щодо порядку організації аукціону, а саме, не здійснено публікацію в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації та не зазначено необхідної інформації про об`єкт, який підлягає реалізації. 
Зазначене порушення є суттєвим, оскільки тягне за собою обмеження можливих учасників, які можуть прийняти участь в аукціоні, створити конкуренцію, а отже продаж може бути здійснено за вищою ціною.
Статтею 16 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" визначені умови участі покупців в аукціоні, конкурсі.
Зокрема, для реєстрації покупців як учасників аукціону, конкурсу вони сплачують встановлений органом приватизації реєстраційний внесок у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а також вносять грошові кошти в розмірі 10 відсотків початкової ціни об`єкта.
Після закінчення аукціону, конкурсу внесені покупцями грошові кошти у розмірі 10 відсотків початкової ціни об`єкта у десятиденний строк повертаються усім учасникам аукціону, конкурсу. Покупцеві, який придбав об`єкт приватизації, зазначені грошові кошти зараховуються у встановленому порядку при остаточному розрахунку за придбаний об`єкт приватизації.
Частина 5 ст.16 цього Закону визначає, що фізична особа, яка бажає зареєструватись як учасник аукціону, конкурсу, повинна мати при собі: квитанцію про сплату реєстраційного внеску; документ про внесення грошових коштів у розмірі 10 відсотків початкової ціни об`єкта; довідку органу доходів і зборів про подану декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію), у разі придбання об`єкта приватизації за рахунок грошових коштів - для покупців - фізичних осіб.
Частина 6 статті 16 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” передбачає, що відомості про учасників аукціону, конкурсу заносяться до книги реєстрації окремо щодо кожного об`єкта, який підлягає приватизації, і повинні містити: порядковий номер (відповідно до реєстрації); прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи або представника юридичної особи (назву юридичної особи); номер рахунку, назву та адресу банківської установи, до якої зроблено внески. Відомості про учасників аукціону або конкурсу, їх кількість і пропозиції покупців щодо умов конкурсу не підлягають розголошенню до визначення остаточного переможця.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні документи щодо проведення аукціону, які повинні надаватися ліквідатором та організатором аукціону, неможливо дійти до висновку про виконання учасниками аукціону вищезазначених вимог закону.
З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" організовано та проведено аукціон з реалізації спірного нерухомого майна, про що складено протокол №2 від 16.01.2012.
Як вбачається з протоколу №2 від 16.01.2012 вартість реалізації нерухомого майна становила 237200,00 грн., тобто така ж, як і зазначена у звіті про оцінку майна від 12.12.2011.
Переможцем вказаного аукціону визнано фізичну особу ОСОБА_2 .
Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" інформація про остаточну ціну та переможця конкурсу або аукціону публікується в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі та інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації, протягом 15 календарних днів після укладення договору купівлі-продажу.
В матеріалах справи відсутні докази здійснення публікації інформації про остаточну ціну та переможця – ОСОБА_2 в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі та інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації.
Заявник (ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк") посилається на те, що він не отримував коштів від реалізації заставного майна та взагалі ставить під сумнів, що вказані кошти були сплачені переможцем аукціону Лякіною Ю.С. 
Відповідно до умов протоколу № 2 проведення аукціону від 16.01.2012 переможець аукціону зобов`язаний внести кошти за придбане майно в розмірі 237200,00 грн. протягом 30 календарних днів з моменту його підписання.
Тобто у зазначеному протоколі встановлено додаткову умову оплати коштів покупцем: на підставі рахунку-фактури ліквідатора. 
Такий порядок розрахунків означає, що, фактично, обов`язок покупця сплатити кошти за майно ставиться в залежність від подальший дій ліквідатора та виникає виключно у разі отримання від ліквідатора рахунку-фактури.
Зазначені умови розрахунків, встановлені у протоколі аукціону, є неприпустимими для даного виду правовідносин - продажу майна в процедурі банкрутства, який по своїй суті є примусовим продажем, спрямованим на забезпечення максимального задоволення вимог кредиторів, та регулюється спеціальним Законом.
Апелянтом до матеріалів справи додано не засвідчену належним чином копію квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 16.01.2012 від ОСОБА_2 , підстава – оплата по протоколу №2 аукціону від 16.01.2012 у сумі 237200, 00 грн., адресовану та підписану Фоміним Г.В.(т.12-б, а.с. 213).
Крім того, ліквідатор ФОП Стеценка С.В. Кошовський С.В. ставить під сумнів зазначений доказ сплати за придбане нерухоме майно. 
За відсутності в матеріалах справи та в учасників провадження у справі про банкрутство оригіналу зазначеного платіжного документа (належним чином засвідченої копії) та документів, що підтверджують факт здійснення розрахунків у порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможностіоржника або визнання його банкрутом", судова колегія апеляційної інстанції позбавлена можливості дійти висновку щодо факту здійснення або відсутності здійснення розрахунків за придбане на спірному аукціоні майно.
Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кошти, отримані від продажу майна громадянина-підприємця, вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або нотаріуса.
Ліквідаторами ФОП Стеценка С.В. до матеріалів справи не додано доказів вчинення дій щодо виконання приписів ч. 7 ст. 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після проведення спірного аукціону.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України “Про нотаріат” нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням.
Разом з тим, договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна від 16.02.2012 посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстрований в реєстрі за №99.
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину, зокрема, не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 203).
Відповідно до ст. 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" невиконання вимог щодо змісту інформації, передбаченої статтею 15 цього Закону, та терміну її опублікування, а також істотне порушення інших правил оголошення та проведення аукціону, конкурсу, передбачених цим Законом, можуть бути самостійними підставами для визнання судом недійсними угод, укладених на аукціоні, конкурсі.
Враховуючи вищенаведене, вимоги заяви Публічного акціонерного товариства “Всеукраїнський акціонерний банк” (вх.№828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу є обґрунтованими.
Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Щодо порушення прав та законних інтересів особи – ОСОБА_1 , яка звернулася з апеляційною скаргою, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент розгляду заяви ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання    недійсним    результату аукціону власником спірного майна: нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. “А-5” загальною площею 162,6 кв. м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною    довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності, надану на вимогу суду ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк".
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.12.2018 залучено до участі у розгляді заяви ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк"  (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсним результату аукціону ОСОБА_1 як власника реалізованого на спірному аукціоні майна.
Отже, прийняте у справі рішення про задоволення заяви ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018) безпосередньо впливає на права та обов`язки ОСОБА_1 , як власника реалізованого на спірному аукціоні майна, оскільки визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу від 16.02.2012, укладеного з переможцем даного аукціону – ОСОБА_2 , є підставою для витребування власником від добросовісного набувача майна в порядку ст. 388 ЦК України, що спростовує наведені під час розгляду апеляційної скарги доводи арбітражного керуючого Кошовського С.В. про те, що права ОСОБА_1 не порушені.
Апелянт за текстом апеляційної скарги зазначає про необхідність застосування приписів ст. 257 ЦК України (строку позовної давності).
ОСОБА_1 посилається на те, що з заявою про застосування позовної давності до вказаних правовідносин апелянт не міг звернутися до суду першої інстанції, оскільки не брав участі у розгляді заяви банку про визнання недійсними результатів спірного аукціону та договору купівлі-продажу.
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду заяви про визнання недійсним результату аукціону судом першої інстанції встановлено, що власником спірного майна на дату розгляду заяви ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" є ОСОБА_1 .
Щодо суб`єктів права на звернення до суду з заявою про застосування строку позовної давності колегія суддів зазначає про таке.
Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.
Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України, положення якої сформульоване із застосуванням слова "лише" (синонім "тільки", "виключно"), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави стверджувати, що із цього положення випливає безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі суд не застосовує позовної давності. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 12.03.2017 у справі № 6-3063цс16.
Тобто цією нормою передбачено правило згідно яким суб`єктом звернення із заявою про застосування строків позовної давності є виключно сторона у спорі.
Частиною п`ятою статті 41 ГПК України передбачено, що у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом про банкрутство.
Згідно із статтею 1 Закону про банкрутство (в редакції, чинній на дату реалізації спірного нерухомого майна) учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб`єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.
Законом про банкрутство визначено, що сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут). Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).
Разом з тим, окрім наведеного, Законом про банкрутство передбачено, розгляд в межах провадження у справі про банкрутство спорів за участю боржника, зокрема, спорів, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна.
Правовий аналіз наведеного вище свідчить, що поняття сторони спору за участю боржника, який розглядається судом в межах провадження у справі про банкрутство не є тотожним поняттю учасника (сторони) у справі про банкрутство, оскільки обмежується колом учасників яких стосуються спірні правовідносини.
У справі, що розглядається предметом розгляду є вимоги заставного кредитора про визнання аукціону та його результатів недійсними, яка з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 725/3212/16-ц щодо правової природи процедури реалізації майна на аукціонах (прилюдних торгах) є фактично вимогою про визнання недійсним правочину.
Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17 та від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 зроблено висновок, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.
Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.
Ухвалюючи судове рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17 ).
Аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 06.02.2018 у справі № 911/845/17 та від 14.03.2018 у справі № 910/1454/17, яка підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 910/856/17. У наведених постановах касаційний суд висловив позицію, що відчуження майна на спірних електронних торгах, як угода купівлі-продажу є багатостороннім правочином, і під час подання позову про його оскарження такий позов подається до решти сторін цього правочину , з якими є матеріально - правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі. Відповідачами у справі окрім організаторів електронних торгів, залучається також особа, визнана їх переможцем.
Звідси належним суб`єктним складом, а відтак сторонами спору про визнання аукціону та його результатів недійсними є склад учасників за участю продавця, переможця аукціону та організатора цього аукціону.
Такими сторонами у цій справі є ФОП Стеценко С.В. в особі ліквідатора (продавець майна), ОСОБА_2 (покупець майна) та Товарна біржа “Всеукраїнський торгівельний центр” (організатор аукціону).
Разом з тим, заяву про застосування строку позовної давності до суду подано ОСОБА_1 , яка хоча є учасником розгляду заяви про визнання аукціону та його результатів недійсними, однак не є стороною спору про визнання аукціону та його результатів недійсними.
Застосування наслідків позовної давності встановлених частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України здійснюється лише за заявою сторони у спорі, тоді як подання такої заяви учасником справи, який не є стороною у спорі виключає можливість застосування таких наслідків.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №14/325«б».
Відтак, заява ОСОБА_1 про застосування позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки хоча вона є учасником розгляду заяви про визнання аукціону та його результатів недійсними, однак не є стороною спору про визнання аукціону та його результатів недійсними. У зв`язку з цим застосування наслідків позовної давності, встановлених частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України здійснюється лише за заявою сторони у спорі, тоді як подання такої заяви учасником справи, який не є стороною у спорі, виключає можливість застосування таких наслідків.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.02.2021 постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі №50263/9521/11 скасовано, справу у частині визнання недійним аукціону від 16.01.2012 передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду (т.12-є, а.с. 192-201).
Верховний Суд, скасовуючи постанову  Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі №50263/9521/11, щодо наведених судом апеляційної інстанції висновків про відхилення заяви ОСОБА_1 про пропуск строку позовної давності, зазначив наступне:
- відповідно до частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові;
- законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак, її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного (позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 09.04.2019 у справі № 912/1104/18, від 20.09.2019 у справі №       904/4342/18);
-  у письмових поясненнях представника Лякіної Ю.С. від 07.07.2020 викладено доводи стосовно спливу позовної давності (т. 12г, а.с. 232-236);
- під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, належним чином перевірити доводи учасників справи, надати оцінку письмовим поясненням представника Лякіної Ю.С. від 07.07.2020 стосовно пропуску позовної давності та вирішити спір відповідно до вимог закону.
Вимогами ст. 316 ГПК України встановлено обов`язковість вказівок, що містяться у постанові суду касаційної інстанції для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
На виконання зазначених вказівок, судовою колегією встановлено наступне. 
Як зазначалось вище, ОСОБА_2 , як переможець аукціону з реалізації спірного майна, є стороною даного спору про визнання аукціону та його результатів недійсними.
Як свідчать матеріали справи, у письмових поясненнях від 07.07.2020 (т. 12г, а.с. 232-236) представником Лякіної Ю.С. викладено доводи стосовно спливу позовної давності з посиланням на те, що ПАТ «ВіЕйБіБанк» (заставний кредитор), як учасник провадження у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В., будучи обізнаним про проведення аукціону з реалізації майна боржника та укладення оспорюваного договору ще з лютого 2012 року, із заявою про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі-продажу майна банкрута звернулось лише у квітні 2018 року, тобто зі спливом більш ніж 8 років з дати проведення аукціону та укладення оспорюваного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень.
ОСОБА_2 не була присутня у судових засіданнях господарського суду Харківської області. Поштова кореспонденція з повістками про виклик до суду     ОСОБА_2 направлялася на адресу останньої, але поверталася до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання».
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, приписи ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення, не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №       523/8249/14-ц зроблено висновок, що повернення поштової кореспонденції з повістками про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про належне інформування відповідача про час і місце розгляду справи.
Водночас, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.
Відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.
Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.
Зазначений висновок містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 200/11343/14-ц, а також постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №  317/3698/15-ц.
Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд з`ясовує та зазначає в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.
Розглянувши матеріали справи та докази на їх підтвердження, судом апеляційної інстанції встановлено наявність порушеного права кредитора, оскільки спірний аукціон з продажу майна банкрута проведений з порушенням вимог законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, та, відповідно, договір купівлі-продажу укладений без додержання загальних вимог цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
При розгляді вищевказаної заяви про застосування строку позовної давності, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.
Відповідно до  ст. 256 Цивільного кодексу України  позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.
Загальна позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Як вже зазначалося, спірний аукціон відбувся 16.01.2012, а договір купівлі-продажу укладено 16.02.2012.
Частиною 1    статті 261 ЦК    України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатись», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").
Частиною 5 статті 267 ЦК України встановлено, що       якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.
При цьому закон не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права у випадку подання позову з пропуском позовної давності, тому дане питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від особи (позивача, ліквідатора, кредитора) підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.
Ліквідатор Кошовський С.В. у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що банком (ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк") не пропущено строк позовної давності, посилаючись на необізнаність ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про реалізацію заставного майна на спірному аукціоні, а також зазначає, що у наданих до суду звітах ліквідаторів відомості щодо реалізації заставного майна відсутні, тому вважає, що Банк не міг бути обізнаним про таку реалізацію.
З приводу наведених ліквідатором Кошовським С.В. доводів колегія суддів зазначає наступне.
Так, постановою Господарського суду Харківської області від 12 грудня 2011 року фізичну особу - підприємця Стеценка С.В. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Фоміна Г.В. (ліцензія серії АВ №456379 від 26.02.2009), якого зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру, у відповідності до ст. ст. 22-32, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Частиною 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.
Відповідно до частини 7 статті 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі необхідності постійного управління нерухомим майном або цінним рухомим майном громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, господарський суд призначає для цієї мети ліквідатора та визначає розмір його винагороди. У цьому разі продаж майна громадянина-підприємця здійснюється ліквідатором.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідація - припинення діяльності суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна.
Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор ФОП Стеценка С.В. звернувся до Господарського суду Харківської області клопотанням (вх. № 26015 від 26.12.2011), в якому він просив суд скасувати арешт накладений на майно банкрута ухвалою господарського суду Харківської області від 17 листопада 2011 року, а саме:
- нежитлових приміщень першого поверху №2-1-:-2-12 в літ. «А-5», загальною площею 162,6 кв. м, розташованих за адресою АДРЕСА_1 
- двохкімнатної квартири, загальною площею 47,0 кв.м, житловою 27,7 кв.м. (т.1, а.с.168).
Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2011 задоволено клопотання ліквідатора про скасування арешту накладеного на майно банкрута    фізичної особи - підприємця Стеценка С.В. та скасовано арешт, накладений на все майно банкрута фізичної особи ОСОБА_3 .
Зняття арешту з майна банкрута свідчить про початок здійснення ліквідатором дій, спрямованих на реалізацію майна банкрута.
З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2012 заставний кредитор ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звертався до суду першої інстанції з запитом про надання інформації про хід ліквідаційної процедури та просив повідомити банк про дату та місце торгів, якщо вони призначені (т.2, а.с.100-101). Тобто, з    2012 року кредитор ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" був обізнаний про початок процедури реалізації іпотечного майна.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель має право у будь-який час протягом строку дії іпотечного договору за умови попереднього письмового повідомлення іпотекодавця перевіряти документально і в натурі наявність, стан, умови збереження та користування предметом іпотеки.
Моніторинг забезпечення - це комплекс дій, спрямованих на забезпечення контролю за кількісними, якісними та вартісними параметрами предмета застави, його правовою приналежністю та умовами зберігання.
Перевірка наявності та умов збереження заставленого майна проводиться протягом усього строку кредитної угоди з періодичністю, яка залежить від виду майна, зокрема, для нерухомого майна - не менше ніж один раз на 3 місяці.
Договір купівлі продажу спірного нерухомого майна укладено між сторонами 16.02.2012 та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 16.02.2012, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за №11017712 від 16.02.2012 (т.8, а.с.127). 
Вищенаведене свідчить про те, що, починаючи з 16.02.2012 банк, як заставний кредитор, не був позбавлений можливості дізнатися про відчуження нерухомого майна ФОП Стеценка С.В., яке перебувало в заставі ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк".
Крім того, матеріали справи свідчать про те, що представник ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк", починаючи з лютого 2013 року неодноразово ознайомлювався з матеріалами справи та був присутній у судових засіданнях (т. 2, а.с. 109, 117; т. 3, а.с. 209, 229; т. 4, а.с. 42-45, 69, 79-80).
Отже, з урахуванням приписів ст. 267 ЦК України, строк позовної давності для визнання результатів аукціону та договору купівлі-продажу сплив 16.01.2015 та 16.02.2015 відповідно.
Разом з тим, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулося до суду першої інстанції з заявою про визнання результатів аукціону та договору купівлі-продажу недійсними лише 02.04.2018.
Враховуючи, що Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" має в даній справі процесуальний статус заставного кредитора, який зумовлює останнього вчиняти заходи із контролю та збереження цього майна, приймати участь у справі про банкрутство, ознайомлюватись із матеріалами справи, а також вчиняти дії щодо перевірки наявності заставленого майна, посилання ліквідатора Кошовського С.В. на те, що банком не пропущено строк позовної давності, є необґрунтованими.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції встановивши, що спірний аукціон проведено з порушення встановленого Законом порядку, на час пред`явлення вимог про визнання недійсними результатів аукціону з реалізації майна банкрута, проведеного 16.01.2012 та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 16.02.2012 позовна давність сплинула, а обставини, які б свідчили про переривання чи поважність причин пропуску позовної давності відсутні,   переможцем аукціону та покупцем спірного майна ОСОБА_2 заявлено про застосування строків позовної давності, тому наявні підстави для відмови в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу у зв`язку зі спливом строку позовної давності.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 підлягає задоволенню. Ухвала Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 підлягає скасуванню.
Ураховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, у зв`язку з цим витрати по сплаті судового збору за звернення з позовною заявою про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу, розгляд апеляційної скарги та касаційної скарги    у відповідності до ст. 129 ГПК України підлягають перерахунку пропорційно розміру задоволених позовних вимог в наступному порядку.
Так, в зв`язку з відмовою в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу, сплачений заявником судовий збір в розмірі 3524,00 грн залишається за Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк».
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 при зверненні з апеляційною скаргою судовий збір був сплачений в розмірі 5   763 грн. 
Однак, виходячи з ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, якою передбачено, що за подання до господарського суду апеляційних скарг на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, судовий збір за розгляд апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 становить 5   286,00 грн (3524,00 грн. х1,5%х150%). 
Таким чином, в зв`язку з задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 5286,00 грн. за розгляд апеляційної скарги та сплачений судовий збір в розмірі 7048,00 грн. за розгляд касаційної скарги покладаються на заявника - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк».
Керуючись ст. 129, 269, 273, ч. 2 ст. 275, 277, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 – задовольнити.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11    – скасувати.
У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу – відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (вул. Дегтярівська, б. 27Т, м. Київ, 04119, код ЄДРПОУ 19017842) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі розмірі 5286,00 грн. за розгляд апеляційної скарги та судовий збір в розмірі 7048,00 грн. за розгляд касаційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у порядку статей 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано  18.06.2021.

Головуючий суддя                                                                    Н.М. Пелипенко

Суддя                                                                                           С.В. Барбашова  

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна