ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року	Львів	Справа № 163/345/21 пров. № А/857/8129/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на рішення Любомльського районного суду Волинської області  від 05 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Шеремета С.А.,
справу розглянуто в порядку письмового провадження,
місце ухвалення рішення – м. Любомль,
дата складання повного тексту рішення не вказана,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці Держмитслужби, в якому просив суд скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0021/20500/21 про накладення на нього стягнення за передбачене ст. 485 МК України порушення митних правил і закрити провадження у даній справі.
Рішенням Любомльського районного суду Волинської області  від 05 квітня 2021 року позов задоволено повністю. Постанову в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Погребняка Євгена Васильовича від 10 лютого 2021 року в справі про порушення митних правил № 0021/20500/21 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу скасовано. Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 0021/20500/21 закрито.
Рішення мотивоване тим, що митна вартість автомобіля визначалась ТОВ «Леоніс ТД» за 6 (резервним) методом. Тобто у даному випадку, як вказує суд першої інстанції, при визначенні митної вартості автомобіля фактурна вартість згідно інвойсу № 54/01/К від 17 січня 2021 року до уваги не приймалась, а визначалась у відповідності до положень ст.64 МК України, при цьому, станом на час декларування товару у відповідача не було жодних застережень щодо визначення такої митної вартості. Суд першої інстанції зазначає, що приймаючи до уваги невідповідність заявленої митної вартості автомобіля, митний орган жодним чином не з`ясував і не вказав дотичності цих документів до самого ТОВ «Леоніс ТД», його відношення до відправника або отримувача товару. 
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно експортної митної декларації країни експорту та угоди про купівлю-продаж від 17.01.2020 № 976 покупцем транспортного засобу визначено ОСОБА_2 (Україна), продавцем - UAB CARLITAS (Литва), транспортний засіб, який є об`єктом купівлі-продажу, однозначно ідентифіковано за ідентифікаційним номером (номером кузова), який повністю збігається з номером кузова, вказаним в МД від 20.01.2020 №UA205050/2020/002570. Згідно інформації, наявної в АСМО «Інспектор», перетин митного кордону України вказаним транспортним засобом здійснено 18.01.2020 за МД типу ІМ40ЕЕ від 17.01.2020 №UA205050/2020/002332. Скаржник вказує, що реквізити свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вказані в гр. 44 (подані документи) експортної митної декларації від 17.01.2020 №20LTLC0100EK012EA7 та угоді про купівлі-продаж від 17.01.2020 №976 (графа «технічний паспорт»), копії яких надані митним департаментом при Міністерстві фінансів Литовської Республіки, повністю відповідають реквізитам (реєстраційний номер та дата) свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 29.10.2015, поданого до митного оформлення транспортного засобу в режимі імпорт на території України. Також номер транспортного засобу відправлення (транспортного засобу на кордоні), DW651ZF FR. вказаний у графах 18, 21 експортної митної декларації від 17.01.2020 №20LTLCO 100ЕК012ЕА7 та графі «державний номер» угоди про купівлю-продаж від 17.01.2020 №976, відповідає номеру транспортного засобу, зазначеному у графі А (державний номерний знак транспортного засобу), свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 29.10.2015, поданого ТзОВ «ЛЕОНІС ТД» до митного оформлення.
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Леоніс ТД», керівником якого є позивач ОСОБА_1 , за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 20 січня 2020 року № UA205050/2020/002570 ввезло на територію України бувший у використані автомобіль «Renault Megane Scenic», 2015 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Ввезення автомобіля здійснювалось на підставі зовнішньоекономічного контракту від 23 грудня 2019 року № 21/19, укладеного між компанією «Lead Compay LP» (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) як продавцем та ТОВ «Леоніс ТД» (Україна) як покупцем. За умовами цього контракту продавець на умовах поставки DAP Луцьк, Ковель, Ягодин, Володимир-Волиський, Нововолинськ або Рівне (згідно правил Інкотермс 2010) зобов`язується поставити покупцю автомобілі нові та бувші у використанні. Ціна та загальна вартість кожної партії товару вказується в інвойсах. Загальна вартість контракту складається з суми вартостей усіх поставлених товарів, але не повинна перевищувати 5000000 євро.
Митне оформлення автомобіля «Renault Megane Scenic» за митною декларацією проведено згідно поданих документів: інвойса від 17 січня 2020 року № 54/01/К, у якому вартість автомобіля вказана у 2700 євро; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у якому державний номерний знак автомобіля вказаний НОМЕР_3 .
Митна вартість автомобіля визначена за шостим (резервним) методом і склала 103704,76 гривень, при фактурній вартості 72728,01 гривень.
Митних платежів сплачено на загальну суму 47352,94 гривень, з яких: мито – 10370,48 гривень, акцизний податок – 11806,18 гривень, податок на додану вартість – 25176,28 гривень.
01 червня 2020 року Державною митною службою України було отримане звернення митних органів Литовської Республіки від 13 травня 2020 року про підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких також автомобіль «Renault Megane Scenic», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
12 червня 2020 року Волинська митниця Держмитслужби отримала від Державної митної служби України лист про необхідність проведення перевірки митного оформлення вказаного автомобіля, оскільки заявлена у МД № UA205050/2020/002570 вартість не відповідає вартості, заявленій при його вивезенні.
Згідно з литовською експортною митною декларацією від 17 січня 2020 року № 20LTLC0100EK012EA7, угоди про купівлю-продаж (документ під назвою «Pirkimo – Pardavimo Sutartis») від 17 січня 2020 року № 976 автомобіль «Renault Megane Scenic», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , був проданий компанією UAB «Carlitas» (Вільнюс) громадянину ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) за ціною 5000 євро.
24 червня 2020 року відділу митного аудиту Волинської митниці Держмитслужби було доручено проведення документальної перевірки відповідно до ст.ст. 345-355 МК України з метою визначення повноти нарахування та сплати митних платежів під час митного оформлення згаданого автомобіля. Строк надання матеріалів перевірки визначено до 10 липня 2020 року з огляду на обмежені строки накладання адміністративних стягнень згідно ст.467 МК України.
Службовою запискою від 14 липня 2020 року начальник відділу митного аудиту повідомила про підвідомчість запитуваної перевірки Поліській митниці Держмитслужби, оскільки саме в зоні діяльності цієї митниці зареєстроване ТОВ «Леоніс ТД».
У зв`язку із цим, з метою проведення документальної перевірки 15 липня 2020 року Волинська митниця Держмитслужби звернулася з аналогічним дорученням до Поліської митниці Держмитслужби.
17 серпня 2020 року від УАМПМВ та КТ отримано інформацію про те, що з урахуванням отриманих від литовських митних органів відомостей сума митних платежів, яка підлягала сплаті при митному оформленні автомобіля, складає 57265,50 гривень. Різниця між сплаченими митними платежами та тими, що підлягали сплаті, становить 9912,56 гривень.
18 грудня 2020 року Волинська митниця Держмитслужби отримала від Поліської митниці Держмитслужби Акт від 01 грудня 2020 року № 30/7.13-19/42914305 про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Леоніс ТД» дотримання вимог законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товарів за МД від 20 січня 2020 року № UA205050/2020/002570.
Висновком цього Акту встановлено порушення ТОВ «Леоніс ТД» п.2 ч.2 ст.ст.52, 53, ч.1 ст.257, ст.289 Митного кодексу України, п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, в результаті чого було занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита в сумі 3097,67 гривень та по сплаті податку на додану вартість в сумі 6814,89 гривень.
20 січня 2021 року головний державний інспектор Волинської митниці Держмитслужби склав щодо керівника ТОВ «Леоніс ТД» Гроденцова М.В. протокол про порушення митних правил № 0021/20500/21 за ознаками ст.485 МК України, який за своїм змістом щодо встановлених обставин є ідентичним змісту Акту від 01 грудня 2020 року № 30/7.13-19/42914305. На підставі результатів документальної невиїзної перевірки інспектор митниці дійшов висновку, що ОСОБА_1 як керівником ТОВ «Леоніс ТД» вчинено дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, шляхом заявлення при митному оформленні товару недостовірних відомостей щодо митної вартості товару, що призвело до несвоєчасного, недостовірного та неповного нарахування та сплати митних платежів, що справляються у разі ввезення товарів на митну територію України, на загальну суму 9912,56 гривень.
10 лютого 2021 року в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Погребняк Є.В. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 0021/20500/21 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 29737,68 гривень.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. 
Пунктом 4 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 – 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.
Відповідно до положень ст. ст. 345, 351 Митного кодексу України документальна перевірка – це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності – резидентів України. Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів
Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. 
Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до змісту наведених норм декларант, здійснюючи ввезення на митну територію України товарів або транспортних засобів, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації несе повну відповідальність за достовірність відомостей в ній, в тому числі щодо достовірності митної вартості.
Відповідно до ст. 352 Митного кодексу України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.
Відповідно до пп. 54.3.6 п. 54.3, п. 54.4 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо  результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях. 
У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах. 
Як правильно встановив суд першої інстанції, підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головними доказами для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення були одержані від литовських митних органів документи (експортна митна декларація № 20LTLC0100EK012EA7, угода про купівлю-продаж) та Акт від 01 грудня 2020 року № 30/7.13-19/42914305 про результати документальної невиїзної перевірки.
Зі змісту цього Акту вбачається, що зроблені у ньому висновки щодо порушень митного і податкового законодавства, які призвели до заниження податкового зобов`язання по сплаті ввізного мита та податку на додану вартість в загальній сумі 9912,56 гривень, ґрунтуються на тому, що подані ТОВ «Леоніс ТД» товаросупровідні документи та отримані від литовських митних органів документи стосуються одного і того ж товару (автомобіля автомобіль «Renault Megane Scenic», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 ).
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач під час процедури митного оформлення задекларував митну вартість транспортного засобу і сплатив суми митних платежів на підставі первинних реєстраційних документів та оригіналу інвойсу. Отже, позивачем виконані всі митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур. 
З митної декларації ІМ40ДЕ № UA205050/2020/002570 встановлено, що митна вартість автомобіля визначалась ТОВ «Леоніс ТД» за 6 (резервним) методом.
При цьому, колегія суддів також наголошує, що рішення про коригування митної вартості митний орган не приймав, додаткових досліджень податковий та митний органи не проводили, а інформація, отримана від уповноважених органів іноземних держав, стосувалася факту ймовірного заниження вартості товару. 
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що отримана інформація від митних органів Литовської Республіки має лише орієнтуюче значення, проте така інформація та документи, які описано вище, не доводять фактів порушення позивачем вимог митного законодавства у спірному випадку.
Волинська митниця Держмитслужби, взявши до уваги Акт перевірки та інформацію митних органів Литовської Республіки для усунення всякого роду сумнівів не вчинила запиту британській компанії «Lead Compay LP», якою відповідно до контракту №21/19 від 23 грудня 2019 року, був проданий автомобіль «Renault Megane Scenic», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 ; не вжила заходів для встановлення та опитування особи ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , який значиться покупцем цього автомобіля у документах отриманих від литовських митних органів, тим самим відповідачем не здобуто доказів наявності протиправної змови позивача, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.
Також суд першої інстанції доречно врахував, що компанією «Lead Compay LP» та ТОВ «Леоніс ТД» укладено контракт на поставку транспортних засобів. Договірна ціна автомобіля у цій справі визначена у наданому продавцем «Lead Compay LP» інвойсі № 54/01/К від 17 січня 2020 року. Однак відповідач не ставить під сумнів надані позивачем до митного оформлення документи, у тому числі й вказаний інвойс.
Між відомостями литовської експортної декларації, угодою про купівлю-продаж і наданими ТОВ «Леоніс ТД» для митного оформлення автомобіля на території України документами дійсно є невідповідність, однак не лише стосовно вартості транспортного засобу, але й щодо його відправника та одержувача.
Проте, приймаючи до уваги невідповідність заявленої митної вартості автомобіля, митний орган жодним чином не з`ясував і не вказав дотичності цих документів до самого ТОВ «Леоніс ТД», його відношення до відправника або отримувача товару.
Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що постанову у справі про порушення митних правил № 0021/20500/21 про накладення на позивача стягнення за передбачене ст. 485 МК України порушення митних правил слід скасувати.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд –                              

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 05 квітня 2021 року у справі № 163/345/21 залишити без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 18.06.2021 року