П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2730/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.   
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
16 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький про  стягнення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В :
в червні 2020 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до суду з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, в якому просить суд: стягнути з квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 5306139,47 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість по земельному податку з юридичних осіб в розмірі 5306139,47 грн по земельному податку з юридичних осіб, який підтверджується копією податкової декларації № 9030942122 від 20.02.2020 (строк сплати суми 5306139,47 грн. за квітень 2020 року - 30.05.2020, копією податкової вимоги від 26.03.2015 року № 347-22.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.12.2020 позов задоволено.
Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати у зв`язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що КЕВ м.Хмельницький фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету України та являється неприбутоковою установою, внесена до Реєстру неприбуткових установ та організацій. Відповідач зазначив, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький, як державна установа Міністерства оборони України є неприбутковою установою, яка утримується за рахунок державного бюджету, є розпорядником коштів 3-го ступеня і керується "Інструкцією щодо застосування економічної класифікації", входить до системи установ Міністерства оборони України, і саме Міністерство оборони України, як головний розпорядник коштів відповідає за зобов`язаннями зі сплати податків. Крім того, відповідно до статті 14 Закону України "Про Збройні сили України" квартирно-експлуатаційний відділ звільняється від сплати цього податку. 
Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021 відкрито апеляційне провадження та від 17.03.2021 призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до ст.311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, квартирно-експлуатаційний відділ м.Хмельницького зареєстрований як юридична особа (код ЄДРПОУ - 07928461).
Станом на 30.05.2020 рахується податковий борг в розмірі 5306139,47 грн по земельному податку з юридичних осіб, який підтверджується копією податкової декларації №9030942122 від 20.02.2020 (строк сплати суми 5306139,47 грн. за квітень 2020 року 30.05.2020, копією податкової вимоги від 26.03.2015 №347-22).
Заборгованість виникла на підставі самостійного нарахування відповідачем згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) №9030942122 від 20.02.2020.
Оскільки податковий борг відповідач добровільно не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки за відповідачем рахується податковий борг по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 5306139,47 грн. за квітень 2020 року, доказів погашення якого не надано.
Суд першої інстанції зазначив, що КЕВ м. Хмельницького є юридичною особою, самостійно подав контролюючому органу декларацію з земельного податку, а тому зобов`язаний згідно ПК України виконувати взяті на себе податкові зобов`язання та нести відповідальність за їх невиконання.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Грошове зобов`язання, визначене відповідачем самостійно, у визначений Податковим кодексом України строк не сплачено. Не сплачена у встановлений законодавством строк сума такого зобов`язання набула статус податкового боргу. Відповідач помилково вказує про те, що контролюючим органом не надіслано на його адресу податкового повідомлення-рішення, оскільки податкове зобов`язання визначене у податковій декларації.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Судом встановлено, що позивач надіслав відповідачу податкову вимогу №347-22 від 26.03.2015 на суму 331 050,40 грн.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Враховуючи вказану норму, контролюючий орган не був зобов`язаний надсилати відповідачу нову вимогу у зв`язку із збільшенням суми податкового боргу останнього, а тому доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими.
Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до п.95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Таким чином, судовим розглядом підтверджено, що за відповідачем рахується податковий борг по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 5 306 139,47 грн. за квітень  2020 року, доказів погашення якого не надано.
В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не враховано відсутність бюджетного фінансування Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького, та звернуто увагу, що відповідач фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету України та є неприбутковою установою.
З даного приводу колегія суддів вважає за необхідне врахувати наступне. 
Згідно п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України у разі, якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.
Як правильно зауважив суд першої інстанції, відповідач відповідно до вимог Податкового кодексу України (норми якого є пріоритетними у спірних правовідносинах) не є звільненим від обов`язку сплати земельного податку, а тому, посилання відповідача на ст.14 Закону України "Про Збройні Сили України" колегія суддів також вважає безпідставними.
Водночас недостатнє фінансування з боку органу вищого рівня, неприбутковість установи, не є підставою для звільнення від сплати податків, які, зокрема, самостійно узгоджені податковою декларацією з плати за землю.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 року по справі №822/3648/17.
Відповідач є юридичною особою, самостійно подав контролюючому органу декларацію з земельного податку.
Безпідставними є й твердження відповідача з посиланням на частину 8 статті 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" про звільнення його від сплати земельного податку до закінчення особливого періоду, оскільки наведена норма передбачає зупинення на час особливого періоду дії нормативно-правових актів, які скорочують чисельність, обмежують комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, та жодним чином не поширюється на відносини з питань сплати податків і зборів, врегульованих нормами ПК України.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна заява Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення з розрахункових рахунків Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький податкового боргу є обгрунтованою та підлягає задоволенню.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Згідно частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Ватаманюк Р.В.