ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 р. 	Справа № 818/237/17	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мінаєвої О.М.
суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. 
за участю секретаря судового засідання  Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, м. Суми, повний текст складено 17.09.19 року у справі № 818/237/17
за позовом          ОСОБА_1      
до                       Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області                                 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №0019031304 від 16.11.2016 року, яким нараховано грошове зобов`язання в сумі 107450,35грн., та №0019051304 від 16.11.2016 року, яким нараховано грошове зобов`язання в сумі 8115,88 грн.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2017 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.
25.01.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з заявою про перегляд постанови Сумського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 у справі №818/237/17 за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року у справі № 818/237/17 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 за нововиявленими обставинами у адміністративній справі №818/237/17 за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те. що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки істотним юридичним фактам, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, що потягло за собою ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення, просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року у справі № 818/237/17 та задовольнити заяву про перегляд постанови Сумського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 р. за нововияленими обставинами.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2018 р. у справі № 757/45350/17-ц встановлено новий істотний юридичний факт – припинення грошового зобов`язання позивачки перед ПАТ “Райффайзен Банк Аваль” за кредитним договором № 014/9807/74/86325 від 05.09.2008 р. в 2015 році відбулося шляхом передання відступного, а не шляхом спрощення боргу. 
Позивач вважає, що дана обставина є істотним юридичним фактом і станом на 2017 р. суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні даної справи, вважає. що це би вплинуло на результат її вирішення, оскільки такий спосіб припинення грошового зобов`язання як передання відступного (ст. 600 Цивільного кодексу України) не дає правових підстав для застосування абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, так як зобов`язання позивача не є прощеними кредитом. 
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд постанови Сумського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 за нововиявленими обставинами.
Відповідач правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Приймаючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно із ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.
Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.
Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Згідно з ч.4  ст.361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
Постановою Верховного Суду від 04.11.2019 р. у справі №910/4521/14 визначено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких грунтуються вимоги й заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-трете, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Аналогічні правові висновки висловлено Верховним Судом у постанові від 17.04.2018р. у справі №1510/2-1411/11.
Разом з тим, за змістом п.п. 33-50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 р. №802/2196/17-а вказано, що аналіз ч.ч. 1, 2 ст. 361 КАС України свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.
При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).
Отже у вказаній справі Великою Палатою Верховного Суду по суті звернуто увагу на те, що рішення суду в іншій справі, яке ухвалено пізніше ніж у справі, в якій подано заяву про перегляд рішення, не є нововиявленою обставиною.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Зокрема, як встановлено з рішень Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 р. у справі "Pravednaya v. Russia" (Праведна проти Росії), та рішення від 06.12.2005 р. у справі "Popov v. MoIdova" № 2 (Попов проти Молдови № 2), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим посилання в апеляційній скарзі на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2018 р. у справі № 757/45350/17-ц, оскільки його прийняття не може вважатись нововиявленою обставиною, з огляду на те, що таке рішення суду прийнято пізніше, ніж постанова Сумського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 р. у даній справі. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що питання умов припинення зобов"язань за кредитним договором було предметом дослідження під час розгляду справи №818/237/17.  Суд виходив з того, що  пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено:  доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.
Таким чином, сума боргу платника податку, анульована кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, є доходом такого платника та включається до загального річного оподатковуваного доходу, що є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб.
При цьому, з матеріалів справи встановлено, що ПАТ “Райффазен Банк Аваль” повідомив громадянку ОСОБА_1 про анулювання кредитної заборгованості за Договором кредиту на суму 432846,39 грн., про що також зазначено у Договорі про припинення зобов`язання за кредитним договором №014/9807/74/86325, який було підписано ОСОБА_1 11.11.2015 року (а.с.31-35).
Колегія суддів зазначає, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2018 р. у справі № 757/45350/17-ц не встановлює будь-яких  обставин, які можливо було би вважати нововиявленими та не спростовує  факт  отримання  додаткового блага позивачем.  
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність підстав для перегляду постанови Сумського окружного адміністративного суду  від 01.06.2017р. за нововиявленими обставинами.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.12.2020 року у справі № 638/20477/16-а суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року у справі № 818/237/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко   	
Постанова складена в повному обсязі  30.04.21 р.