УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

       Справа №295/3080/21 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П. 
       Категорія ч. 4 ст. 121 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        15 квітня 2021 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., за участю секретаря судового засідання Кусковської Т.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мартинюка Д.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,

                                               встановив:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Відповідно до постанови, 07.03.2021, о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , у м. Житомирі по вул. Покровській, 169, керував транспортним засобом марки Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого не працювала лампа ближнього світла правої фари в темну пору доби. Правопорушення вчинене повторно протягом року, відповідно до постанови від 05.07.2020 серії ДП18 №832366 за ч. 3 ст. 121 КУпАП. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову, якою провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП. 
При цьому, зазначає, що постанова суду не відповідає вимогам ст.ст.221,245, 247, 251, 252, 254, 280 КУпАП. 
Зазначає, що відповідно до протоколу, не працювала лампою ближнього світу правової фари в темну пору доби, що не забороняє експлуатацію транспортного засобу в темну пору доби, посилання в протоколі на порушення п. 31.4.3 «А» є неправомірним та не відповідає нормам Правил дорожнього руху.
Вказує, що лише ч. 1 ст. 121 КУпАП містить склад правопорушення, щодо світлових приладів, а саме: керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до правил експлуатації його забороняється.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та захисника Мартинюка Д.В. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив дії, що виразились у повторному протягом року вчиненні будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 121 КУпАП, порушив вимоги п. 31.4.3 «а» Правил дорожнього руху вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, апеляційний суд вважає, помилковими.

Так, відповідальність за ч.ч. 1, 4 ст. 121 КУпАП передбачена за керування водієм автотранспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Зазначена норма є бланкетною, а тому орган, який складав протокол про адміністративне правопорушення повинен був чітко зазначити, які ПДР були порушені.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_1 за п. 31.4.3 «а» ПДР, хоча при цьому допустив помилку, оскільки зазначений пункт ПДР забороняє використання транспортних засобів зовнішні світлові прилади, яких, а саме кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не ставиться в вину використання транспортного засобу зовнішні світлові прилади, якого, а саме кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Правила дорожнього руху, а саме п. 31.4.3 «в» забороняє керувати транспортним засобом, лише якщо на ньому не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла, заборони експлуатувати транспортний засіб в темну пору доби при перегорянні правої фари ближнього світла ПДР п.31.4 не містить.

Враховуючи, що особа згідно до вимог ч.1 ст. 121 КУпАП може бути притягнута до відповідальності лише у випадку технічної несправності транспортного засобу з яким відповідно до ПДР забороняється його експлуатація, а несправність правої фари ближнього світла згідно до цих Правил, а зокрема п. 31.4 такої заборони не містить, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено пункт ПДР (п. 31.4.3 «в») щодо порушення якого обставин не зазначено, постанова судді щодо ОСОБА_1 не може вважатися законною та підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

                                               постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 22 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
апеляційного суду                                                В.В.Ляшук