ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2021 р.	Справа № 480/1318/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання  Мироненко А.А.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сумиобленерго" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року (ухвалене суддею  Бондар С.О., повний текст якого складено 24.09.2020 р.)  по справі № 480/1318/20
за позовом    Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго"      
до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Сумській області, третя особа - Головний державний ветеринарний інспектор Сумської області Лазаренко Євген Анатолійович,   
про визнання протиправними та скасування постанови та припису,
ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго" (ПАТ “Сумиобленерго”) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Сумській області, в якому просило: визнати протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу від 19.12.2019 р. № 59 та припис про усунення вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин від 27.11.2019 р. № 53.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 р. у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій,  посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 р. та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин”, Кодексу адміністративного судочинства та на невідповідність висновків суду обставинам справи.
Відповідачем до суду апеляційної інстанції подано письмовий відзив, в якому просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Позивачем надано до суду заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в яких він заперечує проти доводів викладених в ньому.
У  судовому засіданні  представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги відповідача задоволенню не підлягають з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що у період з 25.11.2019 р. по 27.11.2019 р., згідно наказу № 796-ОД від 15.10.2019 р. та направлення № 2730-02.2/19 від 15.10.2019 р. спеціалістами Сумського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області проведено плановий захід державного контролю у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини, відповідно до щорічного плану заходів, затвердженого наказом Держпродспоживслужби України № 965 від 27.11.2018 р. 
При цьому, захід державного контролю зафіксований на бодікамеру, а цифровий носій з відеозаписом перевірки доданий до матеріалів інспектування.
За результатами проведеного заходу: складено акт планового заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин від 27.11.2019 р. № 161; видано припис про усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин від 27.11.2019 № 53; протокол про порушення Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин”, законодавства про харчові продукти та корми від 27.11.2019 р. № 8.
На підставі вказаних матеріалів головним державним ветеринарним інспектором Сумської області винесено постанову від 19.12.2020 р. № 59 про застосування до ПАТ “Сумиобленерго” штрафу в розмірі десяти мінімальних заробітних плат - 41730 грн.
Не погоджуючись з приписом та постановою про накладення штрафу, ПАТ “Сумиобленерго” звернулося до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як орган державної влади, при здійсненні планового заходу, винесенні оскаржуваних постанови та припису діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені     Конституцією     та законами України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені      Конституцією     та законами України.
Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин визначено     Законом України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин” від 18.05.2017 р. № 2042-УІІІ.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Законом України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин”   законодавство про державний контроль складається з Конституції України, цього Закону, Митного кодексу України, Законів України   "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів",   "Про ветеринарну медицину", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та інших виданих відповідно до них нормативно-правових актів.
Відповідальність за порушення законодавства про харчові продукти та корми, передбачена   статтею 65 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин".
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 65 даного Закону оператори ринку несуть відповідальність за  порушення встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та/або обігу харчових продуктів або кормів, якщо це створює загрозу для життя та/або здоров`я людини або тварини, що тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі десяти мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі шести мінімальних заробітних плат.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 2 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, центральний     орган виконавчої влади , що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахування особливостей, визначених Законом України “Про державний контроль за дотриманням      законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин”, виключно вимог частини першої, четвертої, шостої-сьомої, абз. другого частини десятої, частин дванадцятої-чотирнадцятої статті 4, частини першої (крім вимоги щодо отримання     погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного контролю, або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої-четвертої, шостої, восьмої-десятої статті 7, частини першої, другої статті 12, статей 13-18, 20, 21.
Частиною 8 статті 11 Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин” визначено, що під час здійснення державного контролю державні інспектори та державні ветеринарні інспектори мають право: безперешкодного доступу без попередження до потужностей під час їх роботи; здійснювати інспектування потужностей, випробувальних лабораторій, що розміщуються на потужностях і пов`язані з виробництвом та/або обігом харчових продуктів та/або кормів; перевіряти документи щодо дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин і отримувати їх копії; збирати докази, що підтверджують порушення операторами ринку цього     Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, у тому числі здійснювати відбір зразків.
Згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 41 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”, потужності, на яких здійснюється виробництво та/або обіг харчових продуктів, повинні відповідати, у тому числі таким вимогам: підтримуватися в чистому та робочому стані; бути спланованими, сконструйованими та розміщеними для належного утримання, чищення та/або дезінфекції, запобігання або мінімізації будь-якого забруднення, а також здійснення заходів, необхідних для забезпечення гігієнічних вимог, у тому числі заходів з боротьби із шкідниками, запобігання накопиченню бруду, контакту з токсичними речовинами та матеріалами, забрудненню харчових продуктів, підтримання необхідних температурних режимів.
Конструкція та планування приміщень повинні забезпечувати можливість дотримання належного рівня гігієнічних вимог до харчових продуктів, включаючи захист від забруднення, під час операцій із харчовими продуктами та між такими операціями.
З цією метою приміщення, в яких харчові продукти обробляються або переробляються, повинні відповідати таким вимогам: стеля (або у разі відсутності внутрішня поверхня даху) та верхні кріплення побудовані таким чином, щоб запобігати накопиченню бруду, утворенню небажаної плісняви і відпаданню часток конструкції, зменшувати конденсат. Поверхня стелі, висота якої є належною для здійснення операцій, має бути гладкою; поверхня дверей гладка та зроблена з непоглинаючих вологу матеріалів. Двері легко чистяться та у разі потреби дезінфікуються, що зазначено у п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 42 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 45 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”, оператори ринку можуть використовувати обладнання та інвентар, з якими контактують харчові продукти, що відповідають таким вимогам: є чистими та у разі потреби продезінфікованими. Чищення та дезінфекція здійснюються таким чином, щоб забезпечити захист від появи ризику забруднення; виготовлені з матеріалів та утримуються у належному стані та умовах, що зменшують ризик забруднення та дають змогу проводити їх чищення та дезінфекцію (крім тари та упаковки, що не повертається оператору ринку).
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”, оператори ринку під час поводження з харчовими відходами (неїстівні субпродукти та інші залишки) повинні розміщувати харчові відходи у закритих контейнерах, сконструйованих таким чином, щоб забезпечити максимальний рівень захисту та їх дезінфекцію.
Пунктом 2 частини 1 статті 48 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів” визначено, що оператори ринку дотримуються таких вимог щодо гігієни персоналу потужностей, який працює у зоні поводження з харчовими продуктами: персонал потужностей періодично проходить навчання щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів у цього оператора ринку. Періодичність такого навчання встановлюється самим оператором ринку.
Згідно   із ст. 48 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”, оператори ринку дотримуються таких вимог щодо гігієни персоналу потужностей, який працює у зоні поводження з харчовими продуктами: на потужності допускається персонал, який не має протипоказань щодо поводження з харчовими продуктами та пройшов у цього оператора ринку навчання з питань гігієни персоналу, що підтверджено відповідними записами цього оператора ринку; персонал потужностей періодично проходить навчання щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів у цього оператора ринку. Періодичність такого навчання встановлюється самим оператором ринку.
Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 49 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”, оператори ринку дотримуються таких вимог: первинна продукція та всі інгредієнти, які зберігаються на потужностях, утримуються в умовах, що запобігають їх псуванню та забезпечують захист від забруднення; харчові продукти повинні бути захищеними від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та/або обігу; ведеться результативна боротьба із шкідниками і гризунами;  дотримується температурний режим, який унеможливлює розмноження мікроорганізмів, формування токсинів. Такий режим не повинен перериватися. Виключення щодо дотримання температурного режиму, який унеможливлює розмноження мікроорганізмів, формування токсинів, можливе протягом обмеженого періоду часу в процесі підготовки харчового продукту до перевезення, зберігання, продажу, сервірування харчових продуктів за умови, якщо це не спричиняє ризик здоров`ю споживачів.
Перевіркою їдальні ПАТ “Сумиобленерго”  встановлені наступні порушення: 
потужність не підтримується у чистоті. У овочевому цеху пил та бруд на електрокомунікаціях, бруд на підлозі та трубі під радіатором опалювання. Металеві підставки у овочевому цеху та у кухні на роздачі брудні. У овочевому цеху стоять брудні сітки від комах, які були зняті з вікон. Роздаточні вікна закривають жалюзі, деталі яких брудні, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”; 
не забезпечено умови запобігання накопичення бруду на потужності та дотримання належних гігієнічних вимог, запобігання забрудненню харчових продуктів. У сховищі на стелі лущиться та відшаровується штукатурка, яка може потрапляти у харчові продукти. У коридорах плитка підлоги пошкоджена, має відколи, що не дає змогу проводити ретельне чищення та якісну дезінфекцію поверхні. Прибиральний інвентар виготовлений з матеріалів, які не дають змогу проводити їх якісне чищення та дезінфекцію, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”;
поверхня стелі м`ясного цеху не є гладкою, штукатурка лущиться та відшаровується, що створює ризик потрапляння часток у харчові продукти, чим порушено п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 42 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”;
поверхні дверей виробничих приміщень (м`ясного, овочевого цехів, а також кухні) не відповідають вимогам законодавства (виготовлені з поглинаючих вологу матеріалів, поверхня не гладка), що не дає змогу дотримання належного рівня гігієнічних вимог та створює ризик розмноження патогенних мікроорганізмів, чим порушено п. 4 ч. п. ст. 42 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”;
не надано доказів проведення чищення та дезінфекції. У "Журналі обліку отримання, використання деззасобів і проведення дезіфекційних робіт з профілактичною метою", затвердженому постановою № 58 від 26.12.2002 р., яка втратила чинність, є запис про закупівлю деззасобу, вказано термін придатності, зроблені розрахунки використання деззасобу, але відсутні записи про приготування робочого розчину дезінфікуючого засобу, про проведення чищення та дезінфекції. Відсутні умови для приготування дезрозчину, інструкція з його приготування та використання, промаркована ємність та мірний посуд для приготування дезрозчину, не ведуться записи про проведення миття, чищення та дезінфекції. Відсутність журналу приготування та використання миючих та дезінфікуючих засобів не дає змоги стверджувати про проведення даної роботи. Порушені вимоги п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”;
дошки та рукоятки ножів, ручки кухонного приладдя, товкач для м`ясорубки виготовлені з матеріалів, які не дають змогу проводити їх належне чищення та дезінфекцію (дерев`яні). Дезінфекція мучного столу проводиться дезактином та хлоровмісними засобами (зі слів працівниці кухні), використання яких на дерев`яних поверхнях несе ризик забруднення харчових продуктів залишками хімічних засобів, що створює загрозу для життя та/або здоров`я людини та чим порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”;
харчові відходи розміщуються у відкритих контейнерах, що не дає змоги забезпечити максимальний рівень захисту від забруднення харчових продуктів, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”;
не надано докази, що персонал потужності періодично проходить навчання щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів у цього оператора ринку. Періодичність такого навчання не встановлена оператором ринку. Відповідних записів не надано, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 48 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”;
первинна продукція та всі інгредієнти, які зберігаються на потужності, не утримуються в умовах, що запобігають їх псуванню та забезпечують захист від забруднення, а саме: у сховищі гігрометр знаходився у не робочому стані, не ведеться журнал контролю мікроклімату у сховищі, що не дає змоги стверджувати, що продукти зберігаються в умовах, зазначених на маркуванні харчових продуктах, які запобігають їх псуванню; у холодильній камері маргарин зберігається у відкритому вигляді, не захищений від забруднення, на ньому відсутнє будь - яке маркування, що створює загрозу для життя та/або здоров`я людини; повидло яблучне, згущене молоко варене зберігаються у морозильній камері (на маркуванні даних продуктів зазначено умови зберігання від 0°С до + 20 °С), чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”;
харчові продукти не захищені від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та обігу. У процесі виробництва харчові продукти накривають марлею, що створює загрозу потрапляння її часток (ниток) у харчові продукти. Також існує ймовірність мікробіологічного забруднення продуктів та забруднення хімічними речовинами через порушення дотримання працівниками особистої гігієни (відсутнє рідке мило з дозатором, одноразові рушники. Для дезінфекції рук у м`ясному цеху засіб “Стеріліум класік”, але відсутня інструкція з його використання. Біля рукомийника на кухні деззасіб відсутній взагалі.) На дверях мийного приміщення знаходиться рушник загального користування. Вікна кухні завішані тюлем, який накопичує на собі пил та бруд, та створює ризик забруднення харчових продуктів. Все це створює ризики забруднення харчових продуктів та порушує вимоги п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”;
не надано докази проведення результативної боротьби з шкідниками та гризунами. У мийному приміщенні та у кухні знаходились мухи. Не проводиться моніторинг наявності шкідників, відсутні моніторингові пастки, схеми їх розташування, журнал моніторингу пасток;           
не надано докази проведення дезінсекції. Боротьба з комахами не ведеться, чим порушено п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”;
відсутні докази, що температурний режим харчових продуктів дотримується протягом усього технологічного процесу (відсутні журнали контролю температурних режимів), що є порушенням п. 5 ч. 1 ст. 49 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”. 
Крім того, в ході перевірки встановлені порушення Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів", саме: не забезпечується та не перевіряється дотримання законодавства щодо надання інформації про харчові продукти, не надано повну обов`язкову інформацію про харчові продукти (ч. 4 ст. 5 Закону); відсутня обов`язкова інформація про харчові продукти (інгредієнти, допоміжні матеріали, речовини, що спричиняють алергічні реакції) (ч. 6 ст. 5, ст.ст. 6, 9, 15 Закону).
Всупереч твердженню позивача, чисельні порушення Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”, відображені в акті складеному за результатами проведення планового заходу державного контролю стосовно додержання операторами ринку гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами від 27.11.2019 р. № 161, є порушеннями саме встановлених законодавством гігієнічних вимог та створювали загрозу для життя та/або здоров`я людини.
Відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин”,  протокол про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми за результатами здійснення заходів державного контролю мають право складати державні інспектори та державні ветеринарні інспектори.
В ході розгляду справи встановлено, що відповідачем складено протокол № 8 від 27.11.2019 р. про порушення    Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин”, законодавства про харчові продукти та корми.
Факти порушень позивачем законодавства також встановлені у протоколі.
Примірник протоколу позивач отримав 27.11.2019 р., що підтверджується підписом представника ПАТ “Сумиобленерго”.
Виявлені порушення підтверджуються також відеозаписом перевірки, на якому зафіксовані дані порушення.
Відповідно до п. 1 ч. 14 ст. 66 Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин”, за результатами розгляду справи головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) виносить, зокрема постанову про накладення штрафу.
19.12.2019 р. відповідачем винесено постанову № 59 про накладення штрафу за порушення   Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми, якою на позивача накладено штраф у розмірі десяти мінімальних заробітних плат – 41730 грн.
Відповідно до п. 7 ч. 1   ст. 11 Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин”,  під час здійснення заходів державного контролю державні інспектори та державні ветеринарні інспектори мають право: видавати приписи щодо усунення порушень цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин.
Судовим розглядом встановлено, що ПАТ “Сумиобленерго” відповідачем видано припис про усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин № 53 від 27.11.2019 р. та надано термін для їх усунення до 16.03.2020 р. 
16.03.2020 р. за вх. № 351-20 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області надійшов лист від оператора ринку про виконання припису, згідно якого ПАТ “Сумиобленерго” повідомило, що пункти 1-16 припису № 53, окрім 17 щодо відсутності постійно діючої процедури, заснованої на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, виконано та відповідні порушення були усунуті оператором ринку. 
Таким чином, оператор ринку підтвердив наявність всіх виявлених під час перевірки порушень.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач як орган державної влади, при здійсненні планового заходу, винесенні оскаржуваних постанови та припису діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Щодо доводів позивача про порушення процедури проведення перевірки суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Позивач вважає, що на органи Держпродспоживслужби розповсюджується ст. 5 Закону України “Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.
Проте, як вже зазначалось, відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України “Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного контролю, або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". 
Тобто, правова конструкція: “забезпечити дотримання” виключного переліку норм Закону України “Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, як це передбачено у статті 2 Закону, означає вичерпний перелік норм цього закону, які повинен забезпечити відповідний контролюючий орган під час здійснення заходів державного нагляду, всі інші правовідносини щодо здійснення відповідних заходів регулюються спеціальним законодавством.
Тому заяви позивача, що плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері безпечності харчових продуктів на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення є необґрунтованими та безпідставними.
При цьому суд першої інстанції вірно зауважив, що відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", заходи державного контролю здійснюються без попередження (повідомлення) оператора ринку. Наявність дати проведення порушує вимоги цієї статті та не дасть змоги здійснити перевірку без попередження.
Щодо оцінки письмових доказів судом, які подані після прийняття постанови контролюючим органом про застосування штрафних санкцій, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно із ч. 3 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб`єкт господарювання під час проведення перевірки зобов`язаний надавати документи, пояснення зразки продукції, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю).
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 16 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", оператор ринку зобов`язаний надати під час проведення перевірки документи, пояснення, іншу інформацію з питань, що виникають у зв`язку із здійсненням заходів державного контролю.
Отже, саме на оператора ринку покладений обов`язок надавати під час перевірки докази на спростування порушень.
Проте, як вбачається з наявних матеріалів, під час планової перевірки апелянтом не надано належних та допустимих доказів на спростування висновків інспектора, зазначених в акті № 161 від 27.11.2019 р. та протоколі № 8 від 27.11.2019 р.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова про накладення штрафу та припис, винесені відповідачем правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано.
Отже, позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Таким чином,  суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до  вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 р. – без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням. 
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Hirvisaari v. Finland” від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Ruiz Torija v. Spain” від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сумиобленерго" залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року по справі № 480/1318/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	О.А. Спаскін    Я.В. П`янова   	
Повний текст постанови складено  05.04.2021 р.