13.04.21
33/812/127/21

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня2021 року                                                 м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                                                Куценко О.В.,
за участю секретаря                                                Чоботаренко Т.І., 
особи, притягнутої до 
адміністративної відповідальності,                          ОСОБА_1 
( в режимі відеоконференції з Кривоозерським районнтм судом Миколаївської області)
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) грн. 

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення: серії ВАБ №197757 від 10 лютого 2021 року, та серії ВАБ №197751 від 23 лютого 2021 року ОСОБА_1 10 лютого 2021 року близько 22.00 год. та 23 лютого 2021 року о 17.00 год. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері - ОСОБА_2 , а саме: ображала нецензурною лайкою, погрожувала застосувати фізичне насильство, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинила правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2021 року, відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП.  ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) грн.
Не погодившись із зазначеним рішенням судді місцевого суду, особа притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2021 року та закрити провадження у справі.
Вважає оскаржувану постанову судді місцевого суду незаконною, необґрунтованою та передчасною.
Апелянт вказує, що в суді першої інстанції заперечувала факт вчинення домашнього насильства відносно своєї матері.
Зазначає, що в судовому засіданні свідків події допитано не було, а суддя суду першої інстанції передчасно винесла рішення чим порушила її право на захист.
Заслухавши пояснення особи притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з диспозицією ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Для встановлення події адміністративного правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Пунктом 3 ч. 1 ст.1 Закону України"Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суддею місцевого суду зазначені вимоги закону при розгляді справи виконані в повному обсязі.
Вина особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена дослідженими суддею суду першої інстанції доказам, яким надана належна оцінка. 
Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ 197757, 10 лютого 2021 року ОСОБА_1 знаходячись по АДРЕСА_1 та будучи в стані алкогольного сп`яніння вчинила відносно своєї матері гр. ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражалась в її адресу нецензурною лайкою та словесно погрожувала фізичною розправою, чим могла нанести шкоду психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 1). 
Згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 10 лютого 2021 року, вона проживає разом зі своїм сином ОСОБА_3 , донькою ОСОБА_1 та співмешканцем. 10 лютого 2021 року близько 22 години почула, що на подвір`ї відбувається сварка між її сином та донькою вона вийшла до них з метою поцікавитись, що сталося. В цей час донька почала нецензурно виражатись в її адресу та погрожувати, на що її син заступився за неї, але ОСОБА_4 накинулась на нього та намагалась його штовхати (а.с. 5).
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ 197751, 23 лютого 2021 року 17 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи по АДРЕСА_1 вчинила сварку відносно своєї матері гр. ОСОБА_2 в ході якої ображала її нецензурною лайкою, словесно погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 13). 
Згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 23 лютого 2021 року (а.с. 17), 23 лютого 2021 року близько 17 години, її донька ОСОБА_1 з невідомих їй причин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, намагалась її вдарити ногою в груди, вчинила відносно неї сварку та виражалась нецензурною лайкою, вона злякавшись втекла до сусідки .
Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
На думку апеляційного суду, суддя місцевого суду проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшла вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді місцевого суду в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено. 
Істотних порушень суддею місцевого суду норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.                
Суддя місцевого суду в межах наданих їй матеріалів справи про адміністративне правопорушення провела судовий розгляд, дослідила надані їй докази, з`ясувала обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалила законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
За наведеного, підстав для скасування постанови судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) грн. - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду                                                         Куценко О.В.