Постанова
Іменем України
 
02 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 697/2282/18
провадження № 61-908св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Русинчука М. М., Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської областіБурмага Євгеній Анатолійович, державне підприємство «СЕТАМ»,
треті особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , 
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Потієнко Тетяною Миколаївною, на постанову Черкаського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року в складі колегії суддів Храпка В. Д., Бондаренка С. І., Новікова О. М.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмага Є. А., ДП «Сетам», треті особи: ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, оформлених актом приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. 
 
В обґрунтування позову зазначала, що вона є власником нежитлової будівлі магазину з підвалом, входом в підвал і ґанком загальною площею 200 м2 та земельної ділянки, на якій розташована будівля, кадастровий номер 7110300000:01:005:0053, площею 234 м2, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно є предметом іпотеки за кредитним договором. 
 
У вересні 2018 року позивачу зателефонувала невідома особа та представилася новим власником нежитлової будівлі магазину та земельної ділянки і повідомила, що придбала право власності на це майно через електронні торги. 13 жовтня 2018 року, отримавши лист з ДП «Сетам», позивач дізналася, що приватним виконавцем Бурмагою Є. А. здійснюється виконавче провадження про стягнення коштів в сумі 214 571 грн на користь ПАТ «Укрсоцбанк» та що 27 серпня 2018 року укладено правочин за результатами прилюдних електронних торгів, які проведені ДП «Сетам» за заявкою приватного виконавця Бурмаги Є. А. з реалізації належної їй будівлі, за результатами яких оформлено акт про проведені електронні торги від 18 вересня 2018 року, відповідно до якого переможцем визнана ОСОБА_2 . 
 
Вважає, що зазначені торги відбулися з порушенням Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, що є підставою для визнання їх недійсними.  
 
Крім того, приватний виконавець не надсилав на адресу позивача повідомлення про результати визначення вартості майна, ознайомлення оцінювача з об`єктом оцінки не здійснювалося. Вважає, що оцінка майна є заниженою та необ`єктивною. Оскільки за договором купівлі-продажу істотну умову договору - ціну визначено з порушенням чинного законодавства, позивач вважає такий договір недійсним, що є підставою для звернення до суду за захистом порушеного права. 
Просить суд визнати недійсним правочин, укладений за результатами прилюдних торгів з реалізації нежитлової будівлі магазину літ А-1 з підвалом літ п/д, входом в підвал і ґанком, загальною площею 200 м2, та земельну ділянку площею 234 м2, кадастровий номер 7110300000:01:005:0053, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оформлений актом приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, проведені електронні торги (аукціон) від 18 вересня 2018, відповідно до якого переможцем стала ОСОБА_2 .
 
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня 2018 року залучено до участі у справі треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2019 року позов задоволено; визнано недійсними електронні торги (аукціон) від 18 вересня 2018 року з реалізації нежитлової будівлі магазину літ А-1 з підвалом літ п/д, входом в підвал і ганком, загальною площею 200 м2, та земельної ділянки площею 234 м2, кадастровий номер 7110300000:01:005:0053, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , лот № 295370, відповідно до яких переможцем стала ОСОБА_2 .
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ДП «Сетам» під час проведення електронних торгів не було дотримано вимоги закону та порядку реалізації майна, що призвело допорушення прав та законних інтересів позивача.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є. А. та ДП «Сетам» задоволено: рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2019 року скасовано; в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог і визнав недійсними електронні торги з підстав, не зазначених у позовній заяві.
 
Апеляційний суд виходячи з того, що у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатися всі сторони правочину, а в цій справі в якості відповідачів залучено лише продавців і не залучено в якості відповідача покупця майна не вважав зазначені підстави достатніми для самостійної відмови у позові. Дії приватного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.
 
Аргументи учасників справи
 
У січні 2020 року представник ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року, у якій просить її скасувати як таку, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права й порушенням норм процесуального права, та залишити в силі законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов безпідставного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки під час реалізації належного позивачу на праві власності майна на електронних торгах допущено порушення, що є підставою для визнання таких торгів недійсними. Зокрема, позивача не повідомлено у встановлений законом строк про відкриття виконавчого провадження та про проведення виконавчих дій з приводу опису та арешту іпотечного майна. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлена без згоди іпотекодавця, у зв`язку з чим продавцем майна опубліковано недостовірну інформацію про предмет реалізованого нерухомого майна, що є порушенням пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна. Відповідачі не надали суду належних і допустимих доказів виконання вимог частини третьої статті 43 Закону України «Про іпотеку» з приводу розміщення в пресі оголошень про електронні торги. 
 
Суд апеляційної інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що під час розгляду справи суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач в обґрунтування позову зазначала, що не була повідомлена про проведення торгів та про існування виконавчого провадження, що унеможливлює оскарження відповідних дій державного виконавця; заявка щодо реалізації арештованого майна від 25 липня 2018 року № 809 не відповідає пунктам 2, 3, 4 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна і на такі підстави позивач посилалася в обгрунтвання позовних вимог.
Висновок апеляційного суду про те, що судом не залучено до участі у справі ОСОБА_2 як переможця оспорюваних торгів, є безпідставним, оскільки вона залучена до участі у справі в якості третьої особи. 
 
13 березня 2020 року на адресу Верховного Суд надійшов відзив ДП «Сетам» на касаційну скаргу позивача, у якому підприємство просить залишити її без задоволення, а оскаржену постанову апеляційного суду без змін. Вказує, що ДП «Сетам» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідними органами державної влади. В організатора електронних торгів відсутні повноваження надавати правову оцінку діям державних виконавців та перевіряти відомості, наведені у заявках, а тому під час розміщення інформації про електроні торги ДП «Сетам» не порушувало Порядок реалізації арештованого майна. Аргументи касаційної скарги про порушення частини третьої статті 43 Закону України «Про іпотеку» є безпідставними, оскільки в матеріалах справи містяться копії публікації в газетах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 31 від 01 серпня 2018 року та «Нова доба» № 31 від 02 серпня 2018 року. За таких обставин немає передумов визнавати оспорювані у цій справі електронні торги недійсними. 
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у справі. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що 04 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №910/06-034-334, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит 40 000 доларів США.
 
05 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме магазин (літ. А-І), підвал (п/д), вхід в підвал, ганок, загальною площею 200 м2, що розташоване по АДРЕСА_1 .Вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 250 000 грн.

16 вересня 2008 року до іпотечного договору від 05 червня 2008 року внесено зміни, відповідних до яких предметом іпотеки стала також земельна ділянка з цільовим призначенням для комерційного використання площею 243 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вартість предметів іпотеки за згодою сторін визначена у 250 000 грн.
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01 березня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 04 червня 2008 року в сумі 211 400 грн та 3171 грн судових витрат. 02 квітня 2018 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист.
15 червня 2018 року приватним виконавцем Бурмагою Є. А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яку направлено ОСОБА_1 , також 07 липня 2018 року - постанова про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано і накладено арешт на земельну ділянку площею 234 м2 і нежитлову будівлю, магазин, загальною площею 200 м2 за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до оцінки нежитлового приміщення, проведеного товарною біржею «Універсальна», ринкова вартість нежитлової будівлі магазину становить 173 200 грн, земельної ділянки - 48 800 грн.
Вказані витяги із експертної грошової оцінки 25 липня 2018 року були направлені боржнику ОСОБА_1 та отримані нею 31 липня 2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням.
24 вересня 2018 року ОСОБА_1 ознайомилась із виконавчим провадженням і отримала відповідні копії.
25 липня 2018 року приватним виконавцем Бурмагою Є. А. направлена до ДП «Сетам» заявка щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, отримана останнім 27 липня 2018 року.
 
27 серпня 2018 року проведено електронні торги і складено протокол № 354419 про проведення електронних торгів. Переможцем електронних торгів визнано ОСОБА_2 
 
18 вересня 2018 року приватним виконавцем Бурмагою Є. А. складено нотаріально посвідчений 02 жовтня 2018 року акт про реалізацію предмета іпотеки, проведені електронні торги (аукціон).
 
04 жовтня 2018 року іпотекодавцю ОСОБА_1 було направлено ДП «Сетам» нотаріально завірену копію акту про реалізацію предмета іпотеки.
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ                            від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній                              до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
 
У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (провадження                            № 12-128гс18), Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.
 
Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
 
Отже у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів або іншої заінтересованої особи, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.
 
Суди встановили, що переможцем проведених 27 серпня 2018 року торгів визнано ОСОБА_2 . 
 
Звертаючись із позовом про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, оформлених актом приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, ОСОБА_1 пред`явила позов лише до однієї із сторін правочину - продавця приватного виконавця Бурмаги Є. А., а також до ДП «Сетам» як організатора електронних торгів. 
 
Разом з тим, у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись усі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор торгів та переможець.
 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 911/845/17 та від 14 березня 2018 року у справі № 910/1454/17. У наведених постановах суд касаційної інстанції висловив позицію, що відчуження майна на електронних торгах як угода купівлі-продажу є багатостороннім правочином, і позов про його оскарження слід пред`являти до решти сторін цього правочину, з якими є матеріально-правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі. Відповідачами у справі окрім організаторів електронних торгів залучається також особа, визнана їх переможцем.
 
Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».
 
Установивши, що у цій справі в якості відповідачів залучений лише продавець як одна зі сторін правочину (договору купівлі-продажу, оформленого за результатами торгів) та організатор торгів і не залучено в якості відповідача покупця, у задоволенні позову слід відмовити через неналежний склад відповідачів.
 
Аргументи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не дослідив усі зібрані у справі докази та не вірно встановив фактичні обставини справи, не заслуговують на увагу, оскільки позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню через неналежний суб`єктний склад, а не у зв`язку із безпідставністю позовних вимог. Таким чином, вирішення вказаних процесуальних питань не впливає на ту обставину, що позов пред`явлено до неналежного складу відповідачів, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова  апеляційного суду, ухвалена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до статті 412 ЦПК України є підставою для зміни її мотивувальної частини.
 
Оскільки апеляційний суд дійшов правильного по суті висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог, проте помилилися щодо мотивів такої відмови, оскаржена постанова Черкаського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року підлягає зміні з викладенням її мотивувальної частини в редакції цієї постанови. 
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Потієнко Тетяною Миколаївною, задовольнити частково.
 
Постанову Черкаського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                    В. І. Крат
 
Судді                                                                              Н. О. Антоненко
 
Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук
 
М. Ю. Тітов