ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року 

м. Київ
справа № 442/3846/17
адміністративне провадження № К/9901/37382/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Дрогобицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області 
на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.06.2017 (суддя Крамар О.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 (колегія у складі суддів Матковської З.М., Затолочного В.С., Шавеля Р.М.)
у справі №442/3846/17
за позовом  ОСОБА_1 
до Дрогобицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          23.05.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дрогобицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області в якому просив:
-          визнати дії відповідача щодо відмови призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах протиправними;
-          зобов`язати відповідача: зарахувати до пільгового стажу період роботи з 24.06.1982 по 08.02.1992 на Українській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Західукргеологія» на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 та п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
-          зобов`язати відповідача призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах, передбачену Списком №2, затв. постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 та п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.01.2017.
2.          Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.06.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017, позов задоволено. 
3.          13.10.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача на зазначені судові рішення. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове, яким повністю відмовити у задоволенні позову.
4.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.10.2017 відкрито провадження у справі. 
5.          У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу було передано для розгляду до Верховного Суду. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 01.09.1975 по 26.07.1979 навчався в Львівському технікумі радіоелектроніки, з 03.09.1979 по 15.10.1979 працював наладчиком збирального цеху №03 на ВПО «Іскра», з 15.10.1979 по 21.11.1981 служив в рядах Радянської армії, з 05.01.1982 по 08.06.1982 працював контролером-монтером в Львівському обласному відділенні енергонагляду, з 24.06.1982 прийнятий на посаду електромонтером по обслуговуванні бурових в районну інженерно-технічну службу в Українську нафтогазорозвідувальну експедицію глибокого буріння об`єднання «Західукргеологія», з 01.04.1984 його переведено в партію глибокого буріння, з 04.09.1986 - переведено слюсарем по обслуговуванню бурових в тій же партії, з 15.05.1989 - переведено слюсарем по обслуговуванню бурових в партію глибокого буріння, з 08.02.1992 його звільнено із займаної посади за власним бажанням.
7.          03.01.2017 ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького об`єднання управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно із Списком №2. До заяви позивачем долучено копію трудової книжки, копію особистої картки № НОМЕР_1 , копію наказу про прийняття на роботу №116-к, копію наказу про розірвання трудового договору№120к, копію довідки №1204-02/776, яка видана відділом по справах архіву адміністрації міста Новий Уренгой, з яких вбачається, що він дійсно працював в Українській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Західукргеологія» та робота була пов`язана з обслуговуванням бурових в інженерно-технологічній службі.
8.          Листом №1002/05-26 від 26.01.2017 відповідач повідомив позивача про те, що на підставі рішення від 26.01.2017 №4 йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
9.          Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що він з 24.06.1982 по 08.02.1992 працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що передбачено Списком №2, а тому, вважає, що має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.
11.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність його дій. 

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що на день подання позивачем заяви про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах були наявні всі умови, що дають право на її призначення, визначені п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме досягнення позивачем 55 років, загальний стаж роботи понад 30 років, з них понад 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затв. Кабінетом Міністрів України.
13.          Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив про безпідставність доводів відповідача про те, що у підприємстві, в якому працював позивач та архівних установах не збереглися необхідні документи та відомості про роботу на посаді, яка надає йому право на призначення пільгової пенсії, оскільки відсутність відповідних документів, а так само недоліки у їх оформленні не можуть бути підставою для позбавлення особи права на належну їй пільгову пенсію, якщо із інших даних, зокрема трудової книжки та архівних документів, свідчень, доступних джерел та логічних умовиводів, вбачається наявність усіх обставин для цього. 

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14.          У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами норма матеріального та процесуального права та неповне з`ясування всіх обставин справи. 
15.          Відповідач зазначає про те, що позивачем не надано уточнюючої довідки на підтвердження пільгового характеру роботи або документів, які передбачено Порядком, а тому вирішити питання призначення пільгової пенсії немає можливості.
16.          Позивач відзиву та заперечень на касаційну скаргу не подав.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
18.          Відповідно до ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
19.          За змістом касаційної скарги, відповідач заперечує проти зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 24.06.1982 по 08.02.1992 у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки про пільговий характер роботи.
20.          Верховний Суд вже розглядав справи з таким предметом спору. Зокрема, у постанові від 06.04.2020 у справі № 552/4199/17, обставини якої є подібними, Верховний Суд дійшов наступного висновку:

«<…> основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо».

21.          Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається. 
22.          Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, трудова книжка ОСОБА_1 містить записи про роботу позивача у період з 24.06.1982 по 08.02.1992 в Українській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Західукргеологія» та робота була пов`язана з обслуговуванням бурових в інженерно-технічній службі. 
23.          Також позивачем додатково було подано Пенсійному органу копії наказів про роботу, архівні довідки, що підтверджують записи, зроблені в трудовій книжці.
24.          Отже, з огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що період роботи позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 в Українській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Західукргеологія» з 24.06.1982 по 08.02.1992 підлягає зарахуванню.
25.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
26.          За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.
27.          Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 350, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Дрогобицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області залишити без задоволення.
Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року у справі № 442/3846/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб