Справа № 2-3861/10

П О С Т А Н О В А
Іменем України

20 квітня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
               головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,
       з участю секретаря Купар Л.В.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 23 листопада 2020 року (у складі судді Камінського С.Е.) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, -
ВСТАНОВИВ:
       ТОВ «Вердикт Капітал» (надалі - Товариство) звернулося до суду із заявою про заміну сторони у справі в жовтні 2020 р. 
       Просило замінити стягувача - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», на правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал», у справі № 2-3861/10 за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 430/4/08/М/139.
       На обґрунтування заяви вказало, що 17.12.2010 р. Мукачівським міськрайонним судом ухвалено рішення по справі № 2-3861/10 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 430/4/08/М/139.
       28.11.2019 р. між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва - ПАТ «ВіЕйБі Банк») і Товариством було укладено договір про відступлення прав вимоги № 212009, відповідно до умов якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» відступило Товариству, а Товариство набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в т.ч. за договором кредиту № 430/4/08/М/139.
       За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
       Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадження, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
       Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 23 листопада 2020 р. заяву Товариства задоволено.
        ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та винести нове рішення, яким відмовити Товариству у задоволенні заяви про заміну сторони в справі.
Доводить пронеповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
-апелянт зазначає, що не був належним чином повідомлений про дачу, час і місце розгляду справи;
-апелянту нічого не відомо про договір відступлення права вимоги, Банк не здійснив жодної дії щодо належного повідомлення боржника про відступлення права вимоги;
-судом першої інстанції неправильно встановлено обставини щодо обґрунтованості заяви Товариства.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу надійшов до апеляційного суду 28 квітня 2021 р., тобто після розгляду справи, відтак він не може бути взятий до уваги.
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. 
Від адвоката Пензеника В.І. 20.04.2021 р. електронною поштою надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні, однак жодних належних і допустимих доказів цього адвокатом не подано.
Крім того, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують повноваження адвоката Пензеника В.І. на представництво інтересів ОСОБА_1 .
Від самого ОСОБА_1 заяв про відкладення не надходило, хоча він був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.
Апеляційну скаргу належить задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати через порушення норм процесуального права та прийняту нову постанову про задоволення заяви Товариства про заміну сторони в справі, із таких мотивів.
Суд виходив із того, що Товариство є правонаступником ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк»), має статус нового кредитора та отримало право вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і ОСОБА_1 .
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції через його відповідність обставинами справи та нормам матеріального закону, що регулює спірні правовідносини.
Однак, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати через порушення норм процесуального права.
Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання, яке відбулося 23 листопада 2020 р., це є доводом апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції належить скасувати саме з цих підстав.
Стосовно заяви Товариства про заміну сторони в справі шляхом заміни стягувача його правонаступником, то таку належить задовольнити з таких мотивів.
Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Із матеріалів справи видно, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2010 р. позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 122 499,50 грн., 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1225 грн. у відшкодування судового збору (а.с.108-109).
28 листопада 2019 р. між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і Товариством було укладено договір № 212009 про відступлення прав вимоги відповідно до якого Банк відступає Товариству належні йому, а Товариство набуває права вимоги Банку до позичальників, у т.ч. за кредитним договором укладеним із ОСОБА_1 (а.с.111, 113-115).
Довід апеляційної скарги стосовно того, що апелянту нічого не відомо про договір відступлення права вимоги, Банк не здійснив жодної дії щодо належного повідомлення боржника про відступлення права вимоги, не заслуговує на увагу, оскільки спростовується згрупованим реєстром поштових відправлень, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлявся про відступлення Банком права вимоги Товариству шляхом надсилання рекомендованого повідомлення (а.с.125,126-127,128).
Довід апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини щодо обґрунтованості заяви Товариства, не заслуговує на увагу, оскільки Товариством було надано всі належні та допустимі докази, що підтверджують факт переходу до Товариства права вимоги за кредитним договором стосовно ОСОБА_1 .
       Набувши право вимоги, Товариство має усі законні права для звернення до суду із заявою про заміну сторони в справі, а тому висновок суду першої інстанції є цілком правильний, доводи апеляційної скарги його не спростовують, однак через порушення судом норм процесуального права (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України) ухвалу суду першої інстанції належить скасувати.
       У контексті наведеного, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати з підстав порушення вимог п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України та прийняти нову постанову, якою заяву Товариства задовольнити в повному обсязі.
       Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.3 п.3, 318-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.                                                                                         2.Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 23 листопада 2020 року скасувати.                                                                                         3.Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі задовольнити.                                                        3.1. Замінити публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», у справі № 2-3861/10 за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 430/4/08/М/139.                                         4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                         6.Повне судове рішення складено 05 травня 2021 р.
Судді: