ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/12190/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Дурасової Ю.В.,
        суддів:                          Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
        секретар судового засідання Новошицька О.О. 
       за участю представника відповідача – Дудар Тетяни Леонідівни,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
      на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2020 року в адміністративній справі №160/12190/20 (головуючий суддя Сліпець Н.Є.)
      за позовом   ОСОБА_1  до відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку розміру щомісячного довічного утримання судді з 1 січня 2020 року на підставі довідки Дніпровського апеляційного суду №04.2/77/20-с від 17.04.2020 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.06.2020 №1033/03.12-11 про відмову у перерахунку довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області у місячний термін з дня набрання судовим рішенням законної сили здійснити ОСОБА_1 перерахунок, нарахування та виплату щомісячного довічного утримання судді з 01 січня 2020 року (90%) на підставі довідки Дніпровського апеляційного суду від 17.04.2020 року №04.2/77/20-с плюс доплату за звання Заслужений юрист України, з урахуванням фактично отриманих сум без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання; 
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в межах суми стягнення за один місяць та відшкодувати понесені витрати по сплаті судового збору.
Позов обґрунтовано тим, що з 20.11.2015 року перебуває на обліку в Покровському відділі обслуговування громадян в м. Кривий Ріг управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області як суддя у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». 03.02.2020 року вона подала до пенсійного органу для проведення перерахунку довідку апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.01.2020 року за вих. № 04.2/79/20-с, згідно якої з 01.01.2020 року їй здійснено перерахунок. 02.03.2020 року  вона надала довідку №04.2/96/20-с від 25.02.2020 року для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, видану ліквідаційною комісією апеляційного суду Дніпропетровської області на підставі рішення Конституційного Суду України № 2-р/20 від 18.02.2020 року, проте перерахунок за цією довідкою пенсійним органом не був здійснений. 17.04.2020 року нею отримано нову довідку Дніпровського апеляційного суду №04.2/77/20-с з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року, яку 01.02.2020 року надано до Покровського ВОГ в м. Кривий Ріг УОГ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для правильного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2020 року. Проте, листом від 02.06.2020 року №1033/03.12-11 пенсійний орган повідомив про відсутність підстав для перерахунку утримання.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2020 року позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді з 19.02.2020 року на підставі довідки Дніпровського апеляційного суду № 04.2/77-20-с від 17.04.2020 року;
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.06.2020 року №1033/03.12-11 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; 
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок, нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 року (90%) на підставі довідки Дніпровського апеляційного суду № 04.2/77/20-с від 17.04.2020 року та доплату за звання Заслужений юрист України, з урахуванням фактично отриманих сум без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. 
Допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в межах суми стягнення за один місяць.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Свою позицію в частині задоволених позовних вимог суд першої інстанції обґрунтував тим, що ОСОБА_1 вийшла у відставку з посади судді та не проходила кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя, дійшов висновку, що дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді з 19.02.2020 року на підставі довідки Дніпровського апеляційного суду №04.2/77-20-с від 17.04.2020 року та рішення ГУ ПФУ щодо відмови у перерахунку позивачу (судді у відставці) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 02.06.2020 року є протиправними та відповідно таке рішення підлягає скасуванню. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, зазначає, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок його пенсії у зв`язку з підвищенням грошового утримання працюючого судді на підставі виданої довідки, відповідно, питання щодо відсоткового розміру грошового утримання для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок. Також відповідач вказав, що висновки суду першої інстанції щодо зобов`язання здійснити перерахунок і виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці позивачу є неправомірними, оскільки прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких збоку є неприпустимими.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.
В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, вважає що в частині задоволених вимог рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Суду зазначив, що до перерахунку пенсійних виплат довічне грошове утримання ОСОБА_1 складало 56 628,71гривень, в силу рішення суду першої інстанції (з урахуванням 90%) пенсійні виплати складають 204 723,90грн., вважає, що з урахуванням ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402 –VIІІ та з урахуванням 38 років стажу позивачки відсотковий процент суддівської винагороди складе 88%, тому ймовірні пенсійні виплати будуть дорівнювати 200 212,23грн.
Позивачка (представник) в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справу у її відсутності.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Верховної Ради України від 12.11.2015 року ОСОБА_1  звільнена з посади судді апеляційного суду Дніпропетровської області у зв`язку з подання заяви про відставку. Наказом голови апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.11.2015 року № 259/к суддю апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 відраховано зі штату суду 18.11.2015 року(а.с. 10).
З 20.11.2015 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Покровському відділі обслуговування громадян в м. Кривий Ріг управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області як суддя у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». 03.02.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Покровського відділу обслуговування громадян в м. Кривий Ріг Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області та надала довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану апеляційним судом Дніпропетровської області від 29.01.2020 року за № 04.2/79-20-с, за якою їй проведений перерахунок з 01.01.2020 року. При цьому, 02.03.2020 року ОСОБА_1 повторно звернулася із новою довідкою № 04.2/96-20-с від 25.02.2020 року для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, яка була видана ліквідаційною комісією апеляційного суду Дніпропетровської області на підставі рішення Конституційного Суду України № 2-р/20 від 18.02.2020 року.
Повідомленням №1401/03.12-11 від 12.03.2020 року ОСОБА_1 роз`яснено, що питання проведення зазначеного в заяві від 02.03.2020 року перерахунку знаходиться на розгляді в Міністерстві соціальної політики України та після надходження рішення її буде повідомлено додатково.  Крім того, зазначено, що для проведення перерахунку пенсії немає законних підстав.
01.06.2020 року ОСОБА_1 втретє звернулася із заявою про  перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, надавши довідку Дніпровського апеляційного суду №04.2/77/20-с від 17.04.2020 року для правильного перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2020 року і одночасно просила відкликати попередні надані довідки.
В повідомленні від 02.06.2020 року №1033/03.12-11 відповідач зазначив, що 01.01.2020 року ОСОБА_1 проведено перерахунок на підставі довідки апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.01.2020 року №04.2/79-20-с, що стосується суддів у відставці, яким за зверненням до 18.02.2020 року перерахунок проведено з 01.01.2020 року, виходячи із розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року, то перерахунок буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020 року; автоматичне проведення перерахунку може бути розглянуто  виключно на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання наданих відповідними судами. Провести перерахунок пенсії немає законних підстав (а.с. 11).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону  України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Предметом даного спору є правомірність/протиправність відповідача щодо відмови позивачці у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з  01.01.2020 року (90%) на підставі довідки Дніпровського апеляційного суду №04.2/77/20-с від 17.04.2020 року (та доплата з звання Заслужений юрист України).
Пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.
Частиною 1 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№1402-VIІІ) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Отже, за вибором судді у відставці може виплачуватися або пенсія, згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або виплачується щомісячне довічне грошове утримання. 
При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч.2 ст. 142 ЗУ №1402-VIІІ).
Відповідно до частини 3 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№1402-VIІІ) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. 
Отже, якщо суддя у відставці має 20 років роботи, то довічне грошове утримання складе 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Натомість, якщо суддя пропрацював на посаді більше 20 років, то розмір його щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді.
Матеріалами справи підтверджується, що стаж роботи позивачки становить:
- повний страховий стаж 47 років, 02 місяці, 24 дні; 
- страховий стаж до 01.01.2004 року становить 35 років 04 місяці, 06 днів;
- страховий стаж після 01.01.2004 року становить 11 років 10 місяців 18 днів.
При цьому, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку становить 90%.
Частиною 4 та 5 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIІІ передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Матеріалами справи підтверджується, що за інформацією, що вказана в довідці від 17.04.2020 року №04.2/77/20-с станом на 01.01.2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 227  016 грн., у тому числі: 
- посадовий оклад – 126  120 грн., 
- доплата за вислугу років 100  896 грн. (80%). 
Довідка видана на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402 –VIІІ (а.с. 8).
Отже вказана довідка підтверджує зміни розміру складових суддівської винагороди, що дає підстави для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (ч. 4 та 5 ст.142 ЗУ №1402-VIІІ).
Водночас відповідачем не спростовано правові підстави для застосування щодо позивачки норми, яка зазначена в частині 3 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№1402-VIІІ), а саме: за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. 
Крім того, позивачка має звання Заслужений юрист України, що також не спростовано відповідачем.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№1402-VIІІ) базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду становить - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. 
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. 
Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.
Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».
До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).
При цьому, Законом України від 16.10.2019 року №193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019 року, було виключено пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.
Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).
Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 % суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Отже Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII передбачають зв`язок з Законом України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» та різні підходи до визначення порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Так розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 % суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
При цьому, Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами, а тому в силу ч. 1 ст. 91 Закону України від 13.07.2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» вищевказані положення пункту 25, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність.
Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року         № 2-р/2020 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
Верховний Суд неодноразово висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Таким чином, саме з 19.02.2020 року, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 у позивачки виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII.
Натомість у своєму повідомленні від 02.06.2020 року №1033/03.12-11 відповідач зазначив, що 01.01.2020 року ОСОБА_1 проведено перерахунок на підставі довідки  апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.01.2020 року №04.2/79-20-с, що стосується суддів у відставці, яким за зверненням до 18.02.2020 року перерахунок проведено з 01.01.2020 року, виходячи із розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року, то перерахунок буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020 року; автоматичне проведення перерахунку може бути розглянуто виключно на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання наданих відповідними судами. Провести перерахунок пенсії немає законних підстав (а.с. 11).
Однак, відповідачем не здійснено перерахунок розміру щомісячного довічного утримання судді у відставці з 19.02.2020 року (т.т. після набрання законної сили рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020) на підставі довідки Дніпровського апеляційного суду №04.2/77/20-с від 17.04.2020 року;
При цьому, матеріалами справи підтверджується, що позивачка ОСОБА_1 вийшла у відставку з посади судді в листопаді 2015 року (а.с. 9).
Позивачка ОСОБА_1 не проходила  кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці; водночас, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя, що відповідає частині 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII. 
Крім того, частиною 4 та 5 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIІІ передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Оскільки матеріали справи містять довідку від 17.04.2020 року №04.2/77/20-с, згідно якої станом на 01.01.2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 227  016 грн., у тому числі: посадовий оклад – 126  120 грн., доплата за вислугу років 100  896 грн. (80%), при цьому,  довідка видана на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402 –VIІІ (а.с. 8), тому колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді з 19.02.2020 року на підставі довідки Дніпровського апеляційного суду №04.2/77-20-с від 17.04.2020 року є протиправними, а рішення ГУ ПФУ від 02.06.2020 року №1033/03.12-11 щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - підлягає скасуванню. 
Приймаючи рішення у даній справі колегія судів апеляційної інстанції бере до уваги ухвалу Верховного Суду України від 29.12.2020 року у справі №420/7391/20, згідно якої відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення суду, яким зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії та виплатити щомісячне довічне утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді згідно довідки від 24.02.2020 року, що видана Територіальним управлінням Державної судової адміністрації про суддівську винагороду. 
Так, у справі №420/7391/20 Верховний Суд України не знайшов підстав, які б слугували підставою для відкриття провадження за підпунктами «а» - «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України та перегляду прийнятого рішення у подібній справі.
           Також колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що дана справа є типовою справою щодо зразкової справи №620/1116/20 (Пз/9901/5/20) від 16.06.2020 року, а тому відповідно до  ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
           Також слід зазначити, що питання 90 відсоткового розміру суддівської винагороди згідно довідки апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018 року вирішено Верховним судом у справі №240/8156/19 на користь позивача, а саме постановою Верховного Суду від 23.12.2020 року - залишено без змін рішення суду першої та апеляційної  інстанції у справі №240/8156/19, яким зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок і виплату судді у відставці щомісячного довірчого грошового утримання у розмірі 90% суддівської винагороди на підставі довідки апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018 року. 
          Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком су першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.
В частині відмови з задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції не переглядалося судом апеляційної інстанції, оскільки в частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Враховуючи наслідки апеляційного розгляду та характер спірних правовідносин, судові витрати не підлягають розподілу.
Керуючись ст.  241-245,  250,  315,  317,  321,  322    КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.  
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Вступну та резолютивну частини проголошено 07.04.2021.
Повний текст постанови виготовлено 12.04.2021
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова