Справа № 457/623/19                                Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.  
Провадження № 22-ц/811/664/20                  Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:40

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.
секретаря: Савчук Г.В.
за участю: представника АТ «Державний ощадний банк» - 
Романової Н.В., представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 21 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник Ірина Миронівна, про припинення іпотеки та скасування записів про обтяження іпотекою та заборони на нерухоме майно, 
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник Ірина Миронівна, про припинення іпотеки та скасування записів про обтяження іпотекою та заборони на нерухоме майно. Позов мотивований тим, що 15 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого на даний час є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_3 укладений кредитний договір №1913, згідно з яким банк надав кредит позичальнику в розмірі 20 000,00 доларів США з оплатою 13% (відсотків) річних, строком на 10 років на споживчі потреби. 17 березня 2008 року відповідач і ОСОБА_3 уклали додаткову угоду про зміну умов кредитного договору №1913 від 15 жовтня 2007 року, в якій встановили, що банк надав позичальнику кредит в розмірі 39 270,00 доларів США з оплатою 14,5% річних. На забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором 15 жовтня 2007 року її мати ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_3 уклала з відповідачем іпотечний договір, згідно з яким вона як іпотекодавець передала в іпотеку банку (іпотекодержателю) в порядку, і на умовах, передбачених цим договором такий предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,0944 гектарів, що розташована по АДРЕСА_1 ,кадастровий номер – 4611500000:09:001:0052, цільове призначення земельної ділянки – обслуговування житлового будинку, та розташований на цій земельній ділянці житловий будинок загальною площею 81,7 кв.м житловою площею – 32,3 кв.м зі всіма невід`ємними його приналежностями (господарськими будівлями). Даний предмет іпотеки (земельна ділянка і розташований на ній житловий будинок) належав її мамі ОСОБА_4 на праві власності згідно договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого 28 лютого 2007 року приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Савицькою О.В. за реєстровим №101. Земельна ділянка також належала її мамі ОСОБА_4 також згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯД №469426, виданого 10 квітня 2007 року Трускавецькою міською радою на підставі вказаного договору дарування від 28 лютого 2007 року, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010744600037. Згідно з пунктом 1.3. іпотечного договору від 15 жовтня 2007 року сторони домовилися, що вартість предмета іпотеки на день укладення договору становить 205 000 гривень. Згідно з вказаним іпотечним договором за реєстровим номером №1570 на підставі заяви відповідача приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. 15 жовтня 2007 року зареєструвала в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 2 обтяження: об`єкт обтяження – будинок за АДРЕСА_2 (номер обтяження – 5835903) і об`єкт обтяження – земельна ділянка по адресу: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження – 5835988). У зв`язку з укладення 17 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_3 (позичальником) додаткової угоди про зміну умов кредитного договору №1913 від 15 жовтня 2007 року, на забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором у зв`язку з внесенням до нього змін, 17 березня 2008 року її мати ОСОБА_4 уклала з відповідачем договір про внесення змін до договору іпотеки. Відповідно до договору від 17 березня 2008 року про внесення змін до договору іпотеки пункт 1.3. викладений у наступній редакції: «Сторони домовилися, що вартість предмета іпотеки (тобто земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 ,кадастровий номер – 4611500000:09:001:0052, та розташований на цій земельній ділянці – житловий будинок зі всіма невід`ємними його приналежностями (господарськими будівлями) становить 341 090 гривень». На підставі вказаного договору від 17 березня 2008 року за реєстровим номером №383 у цей же день приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. зареєструвала у Державному реєстрі іпотек обтяження – іпотеку, реєстраційний номер обтяження – 5836035, об`єкти обтяження – будинок за АДРЕСА_2 , та земельна ділянка по вказаній адресі.
ОСОБА_1  зазначила, що жодних коштів від  ОСОБА_3  згідно з укладеним кредитним договором ОСОБА_4  ніколи не отримувала, проте, оскільки позичальник  ОСОБА_3  не виконав свої зобов`язання з приводу виконання умов цього кредитного договору, відповідач в особі територіально-відокремленого без балансового відділення №10013/018-філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» у 2014 році звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлення початкової ціни предмета іпотеки, зміну умов кредитного договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . До смерті її мати ОСОБА_4 протягом тривалого часу (більше 10 років) тяжко хворіла, про що було відомо відповідачу. Згідно з вироком Трускавецького міського суду від 06 червня 2012 року у справі №1-1324-130/11 підтверджено шахрайські дії ОСОБА_3 при отриманні кредиту та його засуджено за ст.190 ч.3 КК України до покарання на строк 3 роки та відповідно до статті 75 КК України його звільнено від цього покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку – 1 рік. На день смерті її матері ОСОБА_4 позивач проживала разом з нею у будинку по АДРЕСА_1 , у якому вона проживала з 2006 року і проживає по даний час. 25 листопада 2017 року у встановлений законом термін вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до Трускавецької державної нотаріальної контори після смерті матері. З листа Стрийської державної нотаріальної контори від 10 травня 2019 року її повідомлено, що АТ «Державний ощадний банк України» із претензією до спадкоємців померлої ОСОБА_4 в межах спадкової справи №54/2017, заведеної Трускавецькою державною нотаріальною конторою на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк» від 03 жовтня 2017 року, не звертався. Отже, оскільки після смерті ОСОБА_4 відповідач протягом одного року від настання строку вимоги не пред`явив своїх вимог до спадкоємців, беручи до уваги, що згідно листа від 25 листопада 2017 року вона повідомила відповідача про відкриття спадщини, а тому сплив визначених статтею 1281 ЦК України (яка була чинна на момент виникнення спірних відносин), строків пред`явлення такої вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення відповідача права вимоги за іпотечним договором від 15 жовтня 2007 року зі змінами від 17 березня 2008 року, так як ним було пропущено преклюзивні строки звернення до спадкоємців боржника із вимогами про погашення заборгованості, що в свою чергу свідчить про припинення іпотеки нерухомого майна згідно цього іпотечного договору від 15 жовтня 2007 року зі змінами від 17 березня 2008 року. Крім цього, з метою повного відновлення її прав як власника спадкового нерухомого майна, яке було предметом іпотеки згідно з іпотечним договором, позивач просила суд ухвалити рішення про скасування обтяжень іпотекою та заборони на нерухоме майно, застосованих при посвідченні іпотечного договору від 15 жовтня 2007 року зі змінами згідно договору від 17 березня 2008 року шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і з Державного реєстру іпотек відомостей про реєстраційні номера обтяжень 5835903, 5835988, 5836035.
Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 21 січня 2020 року позов задоволено.
Визнано припиненою іпотеку нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0944 гектарів, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 4611500000:09:001:0052, цільове призначення земельної ділянки - обслуговування житлового будинку, та розташованого на цій земельній ділянці по вказаній адресі житлового будинку загальною площею 81,7 кв.м., житловою площею - 32,3 кв.м., що складається з двох житлових кімн|т, двох кухонь та підвалу, зі всіма невід`ємними його приналежностями (господарськими будівлями) згідно іпотечного договору, укладеного 15 жовтня 2007 між ВАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_4 , посвідченого у цей день приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. (зареєстрованого в реєстрі за №1570 від 15 жовтня 2007 року), зі змінами згідно договору від 17 березня 2008 року про внесення змін до договору іпотеки від 15 жовтня 2007 року, укладеного 17 березня 2008 року між цими сторонами і посвідченого у цей день приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. (зареєстрованого у в реєстрі за №383 від 17 березня 2008 року).
Скасовано обтяження іпотекою та заборону на нерухоме майно, застосованих при посвідченні іпотечного договору, укладеного 15 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_4 , зареєстрованого в реєстрі за №1570 від 15 жовтня 2007 року, шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про реєстраційні номера обтяжень 5835903 і 5835988.
Скасовано обтяження іпотекою та заборону відчуження на нерухоме майно, застосованих при посвідченні договору від 17 березня 2008 року про внесення змін до договору іпотеки від 15 жовтня 2007 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_4 , зареєстрованого за №383 від 17 березня 2008 року, шляхом виключення з Державного реєстру іпотек відомостей про реєстраційний номер обтяження 5836035.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 768,40 грн сплаченого судового збору.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржило Акціонерне товариство «Державний ощадний банк».
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про припинення іпотеки, на яку вже звернуто стягнення за іншим рішенням суду, яке є чинним, грубо порушив конституційний принцип щодо обов`язковості рішень суду та норми Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в частині обов`язковості урахування судових рішень для інших судів. Вважає, що суд першої інстанції помилково ототожнив майнового поручителя із позичальником, та спрямував свої мотиви виключно на положення ст. 1281 ЦК України, без врахування позицій Великої Палати Верховного Суду щодо імперативних положень ст.ст. 17, 23 Закону України «Про іпотеку» та ч.І ст.1282 ЦК України. Вважає, що позивачем не доведено обставин направлення повідомлення банку, як і не спростовано твердження банку про те, що листа про смерть матері банк не одержував.
Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник АТ «Державний ощадний банк України» Романова Н.В. підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, викладені у скарзі. Представник позивачки – адвокат Сисин С.В. просив апеляційну каргу залишити без задоволення з мотивів, викладених у відзиві на скаргу. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на  які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами,  які  були досліджені в   судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.
Судом встановлено, що 15 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого на даний час є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №1913, згідно з яким відповідач надав кредит позичальнику в розмірі 20 000,00 доларів США з оплатою 13% (відсотків) річних, строком на 10 років на споживчі потреби. 17 березня 2008 року відповідач і ОСОБА_3 уклали додаткову угоду про зміну умов кредитного договору №1913 від 15 жовтня 2007 року, в якій встановили, що банк надав позичальнику кредит в розмірі 39270,00 доларів США з оплатою 14,5% річних.
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 15 жовтня 2007 року ОСОБА_4 уклала з відповідачем іпотечний договір, згідно з яким вона передала в іпотеку банку (іпотекодержателю) в порядку, і на умовах, передбачених цим договором такий предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,0944 гектарів, що розташована по АДРЕСА_1 ,кадастровий номер – 4611500000:09:001:0052, цільове призначення земельної ділянки – обслуговування житлового будинку, та розташований на цій земельній ділянці – житловий будинок загальною площею 81,7 кв.м, житловою площею – 32,3 кв.м зі всіма невід`ємними його приналежностями (господарськими будівлями). Згідно пункту 1.3. іпотечного договору від 15 жовтня 2007 року сторони домовилися, що вартість предмета іпотеки на день укладення договору становить 205 000 гривень.
Згідно з вказаним іпотечним договором за реєстровим номером №1570 на підставі заяви Відповідача 15 жовтня 2007 року приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. зареєструвала в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження – заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження – 5835903, об`єкт обтяження – будинок за АДРЕСА_2 , власник – ОСОБА_4 .
Згідно з вказаним іпотечним договором за реєстровим номером № 1570 на підставі заяви відповідача 15 жовтня 2007 року приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. зареєструвала в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження – заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження – 5835988, об`єкт обтяження – земельна ділянка, цільове призначення – обслуговування житлового будинку, адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер – 4611500000:09:001:0052, власник – ОСОБА_4 .
У зв`язку з укладення 17 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 додаткової угоди про зміну умов кредитного договору №1913 від 15 жовтня 2007 року, на забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором у зв`язку з внесенням до нього змін, 17 березня 2008 року ОСОБА_4 уклала з відповідачем договір про внесення змін до договору іпотеки від 15 жовтня 2007 року. Відповідно до договору від 17 березня 2008 року про внесення змін до договору іпотеки пункт 1.3 викладений у наступній редакції: «Сторони домовилися, що вартість предмета іпотеки (тобто земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 ,кадастровий номер – 4611500000:09:001:0052, та розташований на цій земельній ділянці – житловий будинок зі всіма невід`ємними його приналежностями (господарськими будівлями) становить 341 090 гривень». Згідно з вказаним договором від 17 березня 2008 року за реєстровим номером №383 у цей же день приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. зареєструвала у Державному реєстрі іпотекобтяження – іпотеку, реєстраційний номер обтяження – 5836035, об`єкти обтяження – будинок за АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна – 17364014 та земельну ділянку, цільове призначення – обслуговування житлового будинку, адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер – 4611500000:09:001:0052, іпотекодавець – ОСОБА_4 , строк виконання – 15 жовтня 2017 року.
Відповідно до інформаційної довідки №166601393 від 15 травня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1 підтверджено внесення приватним нотаріусом Трускавецього міського нотаріального округу Кіселичник І.М. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження – заборону на нерухоме майно, застосованих при посвідченні іпотечного договору, укладеного 15 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_4 , зареєстрованого в реєстрі за №1570 від 15.10.2007 (реєстраційні номера обтяжень 5835903 і 5835988) та внесення до Державного реєстру іпотек обтяження – іпотеку на нерухоме майно згідно договору від 17 березня 2008 року про внесення змін до договору іпотеки від 15 жовтня 2007 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_4 , зареєстрованого за №383 від 17.03.2008 (реєстраційний номер обтяження 5836035).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25 травня 2017 року Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.
25 листопада 2017 року ОСОБА_5 як спадкоємець першої черги після смерті матері ОСОБА_4 звернулася з заявою про прийняття спадщини до Трускавецької державної нотаріальної контори. У цей же день з заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулися сестра позивача - ОСОБА_6 і її батько ОСОБА_7 .
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи міститься копія листа від 25 листопада 2017 року, який ОСОБА_5 скерувала на адресу відповідача та яким повідомила відповідача про смерть іпотекодавця. А оскільки після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відповідач протягом одного року від настання строку вимоги не пред`явив своїх вимог до спадкоємців, беручи до уваги, що згідно листа від 25 листопада 2017 року спадкоємець ОСОБА_5 повідомила відповідача про відкриття спадщини, а тому сплив визначених статтею 1281 ЦК України (яка була чинна на момент виникнення спірних відносин) строків пред`явлення відповідачем такої вимоги до спадкоємців, що має наслідком позбавлення відповідача права вимоги за іпотечним договором від 15 жовтня 2007 року зі змінами від 17 березня 2008 року, так як ним було пропущено преклюзивні строки звернення до спадкоємців боржника із вимогами про погашення заборгованості, що в свою чергу свідчить про припинення іпотеки нерухомого майна згідно цього іпотечного договору від 15 жовтня 2007 року зі змінами від 17 березня 2008 року.
Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599, 601, 604,           609 ЦК України, зокрема стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.
Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та        друга статті 598 ЦК України).
Згідно статті 1 Закону України «Про іпотеку»  іпотекодавецем може бути боржник або інша особа – майновий поручитель.
Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи – іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.
Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.
Судами встановлено, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 09 квітня 2014 року ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально-відокремленого без балансового відділення №10013/018 філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість в розмірі 55163,96 доларів США, з них 21529,95 доларів США основного боргу по кредиту; 13122,33 доларів США простроченого боргу по кредиту; 20511,68 доларів США несплачених відсотків по кредиту. Крім того, змінено умови кредитного договору №1913 від 15 жовтня 2007 року зі змінами та доповненнями, а саме визначено строк виконання кредитного договору №1913 моментом набрання рішення суду про зміну умов кредитного договору законної сили. 
Рішенням апеляційного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року задоволено частково апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» та скасовано рішення Трускавецького міського суду від 09 квітня 2014 в частині відмови у стягненні пені з ОСОБА_3 у розмірі 8 041,53 доларів США; солідарного стягнення з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь відповідача в особі ТВБВ № 10013/018 філії-Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» кредитної заборгованості в розмірі 55 163,96 доларів США, з них 21529,95 доларів США основний борг по кредиту, 13122,33 доларів США прострочений борг по кредиту, 20511,68 доларів США несплачені відсотки по кредиту; відмови в задоволенні позовних вимог відповідача в особі територіально-відокремленого безбалансового відділення № 10013/018 філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4 в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з господарськими будівлями житловою площею 32,3 кв.м, загальною площею 81,7 кв.м із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , встановлення початкової ціни предмета іпотеки за іпотечним договором для його подальшої реалізації, а також в частині вирішення питань судових витрат. Ухвалено у цій частині нове рішення, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_3 на користь відповідача в особі ТВБВ № 10013/018 філії-Львівського обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість по пені за кредитним договором №1913 від 15 жовтня 2007 року, зі змінами та доповненнями від 17 березня 2008 року в розмірі 63 205,49 доларів США, за період з 01.05.2010 року по 28.02.2014 року, з яких: 21 529,95 доларів США - основний борг по кредиту, 13 122,33 доларів США, - прострочений борг по кредиту, 20 511,68 доларів США прострочені відсотки по кредиту, 8 041,53 доларів США пеня. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь відповідача в особі ТВБВ №10013/018 філії-Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 1913 від 15 жовтня 2007 року, зі змінами та доповненнями від 17 березня 2008 року в розмірі 63 205,49 доларів США, за період з 01.05.2010 року по 28.02.2014 року, з яких: 21 529,95 доларів США - основний борг по кредиту, 13 122,33 доларів США, - прострочений борг по кредиту, 20 511,68 доларів США прострочені відсотки по кредиту, 8 041,53 доларів США пеня, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з господарськими будівлями житловою площею 32,3 кв.м., загальною площею 81,7 кв.м що складається з двох житлових кімнат, двох кухонь із земельною ділянкою, кадастровий номер 4611500000:09:001:0052, площею 0,0944 га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , що перебуває в іпотеці публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» згідно іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. 15 жовтня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1572, зі змінами та доповненнями відповідно до додаткового договору до договору іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. 17 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 383, і належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору дарування будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Савицькою О.В. 28 лютого 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 101, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Встановлено початку ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на підставі звіту про оцінку майна, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності ТзОВ "ГАЛ-СВІТ" в розмірі 1 598 000 грн. без ПДВ, в тому числі: вартість земельної ділянки 1 424 000 грн без ПДВ; вартість житлового будинку 174 000 грн. без ПДВ. Рішення Трускавецького міського суду частині звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 на час дії Закону України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню. Рішення суду першої інстанції у частині вирішених вимог про зміну умов кредитного договору та про відмову у виселенні зі зняттям із реєстраційного обліку залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10013/018 філії-Львівського обласне управління АТ «Ощадбанк» частину судових витрат в розмірі 4 387 грн 66 коп. Компенсовано за рахунок держави Публічному акціонерному товариству /ПАТ/ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10013/018 філії-Львівського обласне управління АТ «Ощадбанк» частину судових витрат в розмірі 4387 грн. 66 коп.
Постановою Верховного Суду від 27 червня 2018 року залишено без змін рішення апеляційного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року у справі № 457/225/13.
Також установлено, що зазначене судове рішення не виконано, тобто боргові зобов`язання боржника - ОСОБА_3 не припинилися.
Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилався на те, що банк з вимогою про виконання умов кредитного договору, укладеного 15.10.2007 між ВАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_3 , а також договору іпотеки, укладеного 15.10.2007 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 , після смерті ОСОБА_4 протягом одного року від настання строку вимоги не пред`являв своїх вимог до неї як до спадкоємця іпотекодавця, відповідно до ст.. 1281, 1282 ЦК України, наслідком чого є позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями у зв`язку із припиненням таких зобов`язань.
Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця; спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.
Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статусу іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.
Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто,
стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.
Визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права.
За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.
Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців боржника має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.
Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду
від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 334/9638/18 (провадження №61-15763св20).
Ураховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майнового поручителя ОСОБА_4 , отже положення         статей 1281, 1282 ЦК України не підлягають застосуванню до правовідносин сторін. Смерть майнового поручителя не впливає на обсяг та порядок виконання боржником основного зобов`язання.
Банк реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки ще у 2017 році, що підтверджується рішенням апеляційного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року у справі № 457/225/13.
Доказів виконання основного зобов`язання за кредитним договором позивачем не надано.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання відповідача таким, що втратив право вимоги за договором іпотеки, а також визнання припиненою іпотеки, скасування заборони на нерухоме майно, оскільки позивач в порядку спадкування набув статус іпотекодавця і має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували на момент набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина друга статті 376 ЦПК України).
Відтак, оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» задовольнити.
       Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 21 січня 2020 року – скасувати. Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
        Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
       
       Повний текст постанови складено:17.06.2021

Головуючий 
       
Судді