ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року	Львів	Справа № 344/14016/20 пров. № А/857/6519/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                                    Большакової О.О.,
суддів                                                                         Качмара В.Я., Курильця А.Р. 
з участю секретаря судового засідання                  Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Енергетичної митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил за апеляційною скаргою Енергетичної митниці Держмитслужби на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2021 року (суддя першої інстанції Бородовський С.О., м. Івано-Франківськ),

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Енергетичної митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 09.10.2020 №0046/90310/20, закриття справи.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2021 року позов було задоволено повністю. Скасовано постанову Енергетичної митниці Державної митної служби в справі про порушення митних правил від 09.10.2020 №0046/90310/20, закрито справу про відповідне адміністративне правопорушення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Енергетичної митниці Державної митної служби на користь ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.
Із таким судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. Вважає, таке постановленим з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та постановити нове – про відмову у задоволенні позову. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що перебуваючи на посаді директора ТОВ «Прикарпатзахідтранс» ОСОБА_1 не забезпечив своєчасну доставку товару в Угорщину у пункт призначення: ПЗП «Нірбогдань», Угорщина, в установлений законодавством термін, оскільки акт здачі-приймання нафтопродуктів оформлений у пункті призначення 17.08.2020, тим самим перевищено термін доставки більше ніж на 60 діб та порушено пункт 5 частини 1 статті 95 Митного кодексу України, тобто порушено зобов`язання підприємства вивезти за межі митного кордону України товар в строк,  визначений законодавством. Вказане свідчить про наявність ознак складу порушення митних правил, передбаченого частиною 4 статті 470 Митного кодексу України. Відтак, за порушення митних правил по даному факту начальником Енергетичної митниці Держмитслужби винесено спірну постанову в справі про порушення митних правил. Відповідач стверджує, що для завершення митного режиму транзиту в строки, визначені статтею 95 Митного кодексу України, ТОВ «Прикарпатзахідтранс» мало вивезти товар, поміщений у цей митний режим за межі митної території України в строки, передбачені статтею 95 Митного кодексу України та до завершення зазначених строків, митному органу призначення повинні бути представлені документи, передбачені пунктом 5 частини першої та частини третьої статті 335 Митного кодексу України, що підтверджують вивезення товарів за межі митної території України.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги відповідача.
Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну адресу, зазначену в апеляційній скарзі, судова повістка одержана відповідачем 20.04.2021 о 09:16 год, що підтверджено звітом про доставку електронного листа.
У судовому засіданні представник позивача Макеєв С.В. заперечив вимоги апеляційної скарги.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність  підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів. 
Судом першої інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 обіймає посаду директора ТзОВ «Прикарпатзахідтранс», яке здійснює надання послуг з транспортування нафтопродуктів по території України відповідно до договорів укладених з контрагентами.
На підставі Договору про надання послуг із транспортування від 02 лютого 2017 року № 1548-200032-0117026TA, укладеного з компанією «Proton Energy Group S.A.» (юридична особа, що створена та діє за законодавством Швейцарії), ТОВ «Прикарпатзахідтранс» виступав перевізником товару «важкі дистиляти, газойлі, паливо дизельне ЄВРО, СОРТ С, екологічний клас К5», вид перевезення трубопровідний транспорт, митний режим транзит.
30.04.2020 ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» було складено та направлено до Енергетичної митниці Держмитслужби періодичну митну декларації ТР 80 РР №11А 903100/2020/000322 на переміщення трубопровідним транспортом дизельного палива (код товару 2710194300 ).
З метою оформлення завершення митного режиму транзиту по вказаній вище періодичній декларації, до Енергетичної митниці ДМС шляхом електронного повідомлення була подана додаткова митна декларація ТР 80 ДР № 11А903100/2020/000460 від 15.06.2020.
Відповідач у митному оформленні (випуску) товарів Товариству відмовив. Рішення про відмову були оформлені у вигляді Картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, №UA903100/2020/00012.
Причиною відмови в митному оформленні, випуску товару відповідачем зазначено ненадання повного пакету документів відповідно до ст. 335 МК України та ст. 232 МК України, наказу МФУ № 629 від 30.05.12р., листа Енергетичної митниці від 02.08.2017 № 28-70-19/239 та службової записки ВОМК Енергетичної митниці, а саме: актів прийому-передачі товарів, підписаних іноземним суб`єктом, що підтверджує кількість товарів, вивезених за межі митної території України.
На думку митного органу, позивачем як директором ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» не було забезпечено своєчасну доставку товару в Угорщину в пункт призначення: ПЗП «Нірбогдань» в установлений законом строк (31 доба), оскільки акт здачі-приймання нафтопродуктів оформлений у пункті призначення 17.08.2020.
В.о. начальника Енергетичної митниці Держмитслужби винесено постанову в справі про порушення митних правил, відповідно до якої директора ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 4 ст.470 МК України, із накладенням штрафу в розмірі 17 000 грн. 
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивача помилково притягнуто до відповідальності за порушення митних правил згідно ч.4 ст.470 МК України, оскільки після подання до митного органу відповідних періодичних митних декларацій ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» було здійснено прийом та закачку відповідного товару (дизельного палива) у резервуари ЛВДС «5С», яке визначено наказом Міністерства фінансів України № 629 від 30.05.2012 «Про митні формальності на трубопровідному транспорті та лініях електропередачі» місцем митного контролю, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі нафтопродуктів в резервуари. В подальшому здійснено відкачування товару з резервуарів ЛВДС « 5С» в 43-тю ділянку магістрального трубопровідного транспорту в повному обсязі. Таким чином, ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» не допущено порушень строків доставки товару до органу доходів і зборів призначення. Крім цього, оскаржена постанова не містить відповідних відомостей та інформації, які саме строки (з відповідними обґрунтуваннями, датою початку та закінчення) було порушено позивачем в розумінні ст.470 МК України. Договірні відносини ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» з його контрагентом не можуть бути предметом аналізу митного органу, оскільки є приватно-правовими, а відповідач не є стороною відповідного договору.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст.231 Митного кодексу України (далі МК України) митний контроль товарів, що переміщуються через митний кордон України трубопровідним транспортом та лініями електропередачі, у тому числі з метою транзиту через митну територію України, здійснюється в місцях митного контролю, які визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Порядок і строки митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються трубопровідним транспортом та лініями електропередачі, строки сплати митних платежів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, виходячи з особливостей переміщення зазначених товарів через митний кордон України (ч.1 ст.232 МК України).
Згідно приписів ст.90 МК України транзит – це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до частини 4 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більше ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних 
Відповідач покликається на те, що для завершення митного режиму «транзит» в строки, визначені ст.95 МК України, ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» мало вивезти товар, поміщений у цей митний режим, за межі митної території України в строки, передбачені ст.95 МК України, та до завершення цих строків митному органу призначення слід було представити документи, що передбачені п.5 ч.1 та ч.3 ст.335 МК України, що підтверджують вивезення товарів за межі митної території України.
Такими документами, як вважає відповідач, мають бути виключно акти приймання-передачі товару відповідно до зовнішньоекономічного договору, оформлені у пункті призначення.
Із матеріалів справи видно, що 30.04.2020 ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» було надано митному органу періодичну митну декларації ТР 80 РР №11А 903100/2020/000322 на переміщення трубопровідним видом транспортом в митному режимі транзит, товару: «важкі дистиляти, газойлі, паливо дизельне ЄВРО, СОРТ С, екологічний клас К5», код товару згідно УКТ ЗЕД: 2710194300. Відправником товару є ПАО «НК» РОСНЕФТЬ», Російська Федерація, отримувачем товару є Компанія «Proton Energy Group SA», Швейцарія. Перевізником товару виступав ТзОВ «Прикарпатзахідтранс». 
Вантаж було переміщено на митну територію України в резервуари лінійної виробничо-диспетчерської станції « 5С» (далі-ЛВДС-5С), що знаходиться за адресою: Рівненська область Дубенський район смт. Смига в повному обсязі згідно актів приймання-передачі нафтопродуктів в резервуари від 10.05.2020 № 54-ПС/2, від 14.05.2020 № 56-ПС/1, від 15.05.2020 № 58-ПС/1, від 16.05.2020 № 60-ПС/1. 
В подальшому здійснено відкачування товару з резервуара ЛВДС-5С «Смига» в 43 ділянку магістрального трубопровідного транспорту в повному обсязі згідно актів приймання-передачі нафтопродуктів з резервуарів перевізника від 17.05.2020 № 29-С, від 17.05.2020 № 30-С, від 28.05.2020 № 32-С, від 27.07.2020 № 44-С, які є товаротранспортними документами, що містять дані про обсяг нафтопродуктів та мають відбиток штампа «Під митним контролем» посадової особи митного органу, яка здійснила фактичний контроль.
З метою оформлення завершення митного режиму транзиту ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» подало до Енергетичної митниці Держмитлужби шляхом електронного повідомлення додаткову митну декларацію.
Відповідно до п.2.5 наказу Міністерства фінансів України № 629 від 30.05.2012р. «Про митні формальності на трубопровідному транспорті та лініях електропередачі», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, при переміщенні товарів через митний кордон України трубопровідним транспортом митниці (митному посту) надаються документи, передбачені пунктом 5 частини першої та частиною третьою статті 335 Митного кодексу України.
При цьому, як акт прийому-передачі товарів можуть використовуватися такі документи, оформлені за результатами переміщення товарів через митний кордон України (через межі вільної митної зони) у відповідному митному режимі за попередній календарний місяць:
для нафтопродуктів:
акт прийому-передачі нафтопродуктів перевізниками - документ, який містить дані про обсяг нафтопродуктів, переміщених через митний кордон України, підписаний українським перевізником і одержувачем (відправником) або іноземним та українським перевізниками;
акт прийому-передачі нафтопродуктів згідно із зовнішньоекономічним договором (контрактом) - документ, який містить дані про обсяг нафтопродуктів, підписаний сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту) і має відмітку українського перевізника про фактичний обсяг переміщених нафтопродуктів;
акт прийому-передачі нафтопродуктів у резервуари та з резервуарів перевізника - документ, який містить дані про обсяги нафтопродуктів, переміщених у резервуари та з резервуарів перевізника, підписаний українським перевізником.
Тобто, нормативним підзаконним актом, який регулює спірні правовідносини, визначено кілька документів, кожний з яких окремо може підтвердити факт переміщення товару через митний кордон України.
ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» надало митному органу передбачені згаданим наказом акти прийому-передачі нафтопродуктів у резервуари та з резервуарів перевізника, тобто належними доказами підтвердило дотримання строків транзиту нафтопродуктів через територію України.
При цьому, колегія суддів вважає, що вимоги митного органу про надання ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» актів приймання-передачі товарів, що підтверджують кількість товарів, вивезених за межі митної території України, при наявності актів прийому-передачі нафтопродуктів у резервуари та з резервуарів позивача є безпідставними, оскільки п.2.5. вказаного наказу визначено кілька документів, кожний з яких окремо може підтвердити факт переміщення товару через митний кордон України.
З матеріалів справи видно, що аналогічні картки відмови за попередні періоди ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» оскаржило до суду.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 20.08.2020, у справі №826/1439/18 прийнято рішення, яким скасовані вищезазначені картки відмови та зобов`язано Енергетичну митницю ДФС завершити митне оформлення (випуск) товарів згідно з поданими митними деклараціями.
Зазначеним вище судовим рішенням підтверджено, що позивачем своєчасно надані акти прийому нафтопродуктів (з позначкою «ПС») та акти відкачки нафтопродуктів (з позначкою «С»), які підтверджують кількість нафтопродуктів і за своїми змістом та правовою природою є актами приймання-передачі, що подаються для митного оформлення.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, обставини, які встановлені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 у справі № 826/1439/18, яка набрала законної сили, а саме те, що ТзОВ «Прикарпатзахідтрас» виконані всі умови визначені законом для прийняття митним органом рішення завершення митного оформлення (випуск) товарів згідно з поданими митними деклараціями повторно не доказуються при розгляді цієї справи.
Також, відповідності до ст.470 МК України відповідальність особи настає лише у випадку перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів - від одного підрозділу цього органу до іншого), митних або інших документів на ці товари.
Незважаючи на диспозицію ст.470 МК України, оскаржувана постанова не містить відповідних даних та інформації, які саме строки (з відповідними обґрунтуваннями, датою початку та закінчення) порушено позивачем в розумінні ст.470 МК України.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про підставність позовних вимог щодо скасування оскаржуваної постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.470 МК України та закриття справи про порушення митних правил, і правомірність задоволення таких вимог судом першої інстанції, враховуючи положення ст.286 КАС України.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Енергетичної митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	А. Р. Курилець