ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1061/21 Справа № 205/8555/18 	  	Головуючий у першій інстанції:   Приходченко О. С. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області), державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про визнання електронних торгів недійсними, – 

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2020 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 листопада 2018 року шляхом скасування заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в т.ч., посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали. 
Розглянувши матеріали, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного. 
Встановлено, що в листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що на підставі договору дарування квартири від 20 грудня 2007 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . 11 вересня 2008 року позивач та АТ КБ «ПриватБанк» уклали кредитний договір №DNR0GR0000000146, з метою забезпечення виконання якого було укладеного договір іпотеки, предметом якого була спірна квартира. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2014 року з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 солідарно стягнуто на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNR0GR0000000146 у розмірі 283556 гривень 55 коп., а також розподілено судові витрати у справі. Рішення набрало законної сили і Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчі листи. Виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 7201 від 08 грудня 2015 року стягнуто на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNR0GR0000000146 від 11 вересня 2008 року у розмірі 462492 гривень 96 коп. Обидва виконавчі документи стягувачем було звернуто до виконання до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (колишня назва Ленінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ), яким було відкрито виконавчі провадження. Не погодившись із виконавчим написом, позивач звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 7201 від 08 грудня 2015 року. Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 30 травня 2017 року зупинено вчинення виконавчих дій. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду. Позивач 31 травня 2018 року звернулася до апеляційного суду Дніпропетровської області із апеляційною скаргою на ухвалу суду від 02 квітня 2018 року, ухвалою 05 вересня 2018 року апеляційним судом Дніпропетровської області було відкрито апеляційне провадження. 08 жовтня 2018 року державним виконавцем було поновлено виконавче провадження, а 12 жовтня 2018 року проведено електронні торги та реалізовано предмет іпотеки – спірну квартиру. На ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року, яку було надано стягувачем до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області відсутня відмітка про набрання нею законної сили, тому державний виконавець не мав підстав для поновлення виконавчих дій. Окрім того, наявність ухвали від 02 квітня 2018 року не є підставою про поновлення виконавчих дій, оскільки ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року про забезпечення позову скасовано не було. Електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_2 відбулися незаконно у межах виконавчого провадження, яке мало б бути зупинено. Тому позивач просила визнати недійсними електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_2 , проведені 12 жовтня 2018 року № 362438, лот №215600.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в т.ч., посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено. 
Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання електронних торгів недійсними відмовлено. Рішення набрало законної сили 01.07.2020 року. 
06 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2018 року. В обґрунтування зазначила, що на підставі акта про проведення електронних торгів від 23 жовтня 2018 року їй належить квартира АДРЕСА_2 , право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Предметом розгляду позовних вимог ОСОБА_1 було визнання електронних торгів щодо реалізації квартири АДРЕСА_2 недійсними. Рішенням суду, яке набрало законної сили, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Тому арешт, накладений на належне заявникові майно, порушує її права як законного власника. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується також забороною вчиняти певні дії. 
Крім того, частиною 1 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. 
Згідно із ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
Виходячи з викладеного, встановивши, що рішенням суду, яке набрало законної сили 01 липня 2020 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі, - колегія приходить до висновку про обґрунтованість постановлення судом першої інстанції ухвали про скасування заходів забезпечення позову. 
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем подано касаційну скаргу на зазначені вище судові рішення першої та апеляційної інстанції, не спростовують висновків місцевого суду щодо наявності підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову, адже рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2019 року, на час постановлення оскаржуваної ухвали від 14 серпня 2020 року, набрало законної сили. 
Також зміст апеляційної скарги зводиться до непогодження з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції по суті позову, що не є предметом розгляду при вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення. 
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2020 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий

Судді