ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 р.	Справа № 440/2443/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 26.03.21 року по справі № 440/2443/21
          за позовом          ОСОБА_1  
          до          ІНФОРМАЦІЯ_1                 
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі також – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру призначеної їй пенсії за втратою годувальника;
- зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру призначеної їй пенсії за втратою годувальника.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала суду обґрунтована тим, що спір за позовом у цій справі є тотожним спору у справі № 440/4626/20, оскільки виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для подальшого розгляду судом першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що підставою для звернення до суду стала відмова Полтавського ОВК, оформлена листом за вих. № 9/1/836/ФП-77322 від 01.03.2020, тобто предмет спору та підстави звернення до суду у справі № 440/4626/20 та у справі № 440/2443/21 не є тотожними, що на переконання позивача унеможливлює відмову у відкритті провадження у справі за правилами п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України з підстав тотожності таких справ.
Позивач на адресу суду апеляційної інстанції надійслала заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі. На задоволенні апеляційної скарги наполягала.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно з частиною статті 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження у справі.
Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову тому, що поданий до суду, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Згідно з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, в яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Як убачається з матеріалів справи, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі № 440/4626/20 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням надбавок грошового забезпечення із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які були включені до грошового забезпечення при призначенні ОСОБА_1 пенсії за втратою годувальника - чоловіка ОСОБА_2 , та які враховувались при первинному обчисленні пенсії. Зобов`язано Полтавський обласний військовий комісаріат надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 довідку про розмір грошового забезпечення із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка, доплата, підвищення) та премії, які були включені до грошового забезпечення при призначенні ОСОБА_1 пенсії за втратою годувальника - чоловіка ОСОБА_2 , та які враховувались при первинному обчисленні пенсії.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/4626/20 набрало законної сили 28.11.2020.
З огляду на матеріали справи, зміст позову та встановлених судом характер спірних правовідносин, ОСОБА_1 фактично при зверненні до суду з новим позовом зазначає на неналежне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі № 440/4626/20.
Водночас, з листів Полтавського ОВК за вих. № 12/1051/ФП-77322 від 30.12.2020, вих. № 9/1/836/ФП-77322 від 01.03.2021, наданих до матеріалів справи, вбачається, що відмова у видачі довідки, обґрунтована наданням такої довідки (вих. 02.12.2020 за № 12/668/фп-77322) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі № 440/4626/20, що позивачем не заперечується.
Колегія суддів звертає увагу, що позивач у своїй позовній заяві безпосередньо зазначає, що передумовою звернення до суду у цій справі є неналежне виконання в повному обсязі судового рішення, яке набрало законної сили, оскільки фактичне підвищення грошового забезпечення для обрахунку пенсії склало 617,27 грн.
Встановлені вище обставини дають підстави для висновку, що між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення, що набрало законної сили, а новий позов фактично обґрунтовано невиконанням судового рішення, яке набуло законної сили у справі № 440/4626/20.
Отже, спір між сторонами виник на стадії виконання судового рішення.
Проте, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні за новим позовом розгляду не підлягають. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, якщо особа вважає, що рішення суду виконано не в повному обсязі, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Колегія суддів, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення - рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі № 440/4626/20.
Тобто, спірні правовідносини могли розглядатися судом у справі № 440/2443/21 на стадії його виконання в порядку, визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не в порядку позовного провадження. 
Якщо позивач уважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а, від 21.08.2019 у справі № 295/13613/16, від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а.
Посилання позивача, наведені в апеляційній скарзі на не тотожність предмету спору та підстав звернення до суду у справах № 440/4626/20 та № 440/2443/21 з огляду на різні відмови Полтавського ОВК, оформлені листами за вих. № 12/2376/ФП-77322 від 19.08.2020 та вих. № 9/1/836/ФП-77322 від 01.03.2021, колегією суддів не приймаються до уваги, враховуючи таке.
Як слідує з рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 р. у справі № 440/4626/20 листом від 19.08.2020 № 12/2376/ФП-77322 відповідач повідомив позивача про те, що постанова № 103 на час здійснення перерахунку пенсії була чинною, не була визнана неконституційною та підлягала застосуванню при перерахунку пенсії, а тому визнання нечинними в подальшому пунктів 1, 2 зазначеної постанови рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не є підставою для складання нової довідки про грошове забезпечення. Грошове забезпечення станом на 01.03.2018 складає: посадовий оклад - 7750,00 грн, оклад за військовим званням - 1410,00 грн, надбавка за вислугу років - 4580,00 грн/.
Тобто вказаний лист був підставою для звернення з адміністративним позовом у справі № 440/4626/20.
Як зазначалося вище, в листі Полтавського ОВК за вих. № 9/1/836/ФП-77322 від 01.03.2021 позивачу повідомляється про відмову у видачі довідки, з посиланням на надання такої довідки (вих. 02.12.2020 за № 12/668/фп-77322) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі № 440/4626/20.
Тобто вказаний лист - відмова відповідача не може свідчити про виникнення нових підстав для звернення до адміністративного суду, не змінює правову природу правовідносин між учасниками справи, оскільки такі пов`язані з виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі № 440/4626/20 і, як зазначено вище, трактується позивачем як неналежне його виконання. 
Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі № 440/4626/20 містяться посилання на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
За викладених обставин, колегія суддів уважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у даній справі.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 по справі № 440/2443/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  31.05.2021 року