ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/898/21 Справа № 182/1486/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Клименко І. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 червня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Усачова О.Л. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,
за участю: 
особи, яку притягнуто до адміністравтиної відповідальності — ОСОБА_1 ,
адвоката Усачова О.Л.
потерпілої — ОСОБА_2 
       
В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 гривень на користь держави.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні на користь держави.
       Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 23.02.2021 о 13.26 год., знаходячись на території транзитного містечка по вул. Княжа, 99 у м. Нікополі, висловлювався нецензурною лайкою на адресу коменданта ОСОБА_2 , 1954 р.н., чим порушив громадський порядок і вчинив дрібне хуліганство. 
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Усачов О.Л. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову суду, та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
       Вказує, що постанова була проголошена за його відсутності, копію постанови не ОСОБА_1 не отримував. 
       В обгрунтування доводів апеляційної скарги, адвокат Усачов С.Л. зазначив, що диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає, що дрібним хуліганством може бути нецензурна лайка, образливе чіпляння до громадян або інші подібні дії, які порушують громадський порядок чи спокій громадян. Дрібне хуліганство завжди вчиняється безпричинно, із-за неповаги до громадського порядку і спокою громадян.
       Зазначає, що ані в протоколі про правопорушення, ані в постанові суду не розкрито вказаної диспозиції ст. 173 КУпАП і не вказано, який саме громадський порядок порушено, як порушено спокій громадян і яких саме. При цьому важливим є те, що немає посилання на причину скоєного. Ці обставини ставлять під сумнів наявність складу правопорушення за ст. 173 КУпАП та має трактуватися на користь ОСОБА_1 . 
Причиною вказаного конфлікту були неприязні стосунки між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , що виключає склад дрібного хуліганства.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його адвокат Усачов О.Л. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з підстав викладених в ній.
Потерпіла ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила постанову суду залишити без змін.
Апеляційний суд вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.
Відповідно до ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі точного додержання законності, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, правильного і справедливого її вирішення, а постанова суду повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.
Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
За змістом ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суддя на підставі досліджених доказів в їх сукупності прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
       Зокрема, в основу прийнятного по справі рішення покладено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії №546801 від 05.03.2021 року, заяву про вчинення правопорушення ОСОБА_2 від 23.02.2021 року; рапорт про подію; письмові пояснення ОСОБА_2 . 
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №546801 від 05.03.2021 року, складеного ДОП СДОП ВП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Дерновим Д.В., 23.02.2021 близько 13-26 год. ОСОБА_1 в транзитному містечку по АДРЕСА_2 висловлювався нецензурною лайкою на адресу коменданта ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і вчинив дрібне хуліганство. 
       Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , 23.02.2021 року о 13-20 годині вона перебувала на своєму робочому місці, коли до неї підійшов ОСОБА_1 та почав погрожувати фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, в її бік. 
       В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції була допитана потерпіла ОСОБА_2 , яка підтвердила свої покази, надані у суді першої інстанції та просила долучити до матеріалів провадження флеш-накопичувач з відеозаписом, на якому відображені події, які мали місце 23 лютого 2021 року.
       Суд відхиляє доводи потерпілої щодо наданого відеозапису та відмовляє у задоволенні клопотання про долучення останньої до матеріалів справи, оскільки докази повинні бути долучені до справи відповідно до вимог законодавства. 
       Як вбачається з наданих матеріалів, потерпілою ОСОБА_2 був зроблений запис, подій, які мали місце 23 лютого 2021 року, однак не були долучені під час складання заяви повідомлення про вчинення правопорушення та під час складання письмових пояснень. Не було надано відеозапис і у суді першої інстанції. Таким чином, у суду апеляційної інстанції виникають сумніви щодо законності походження вказаного відеозапису. 
       Допитаний у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 23 лютого 2021 року дійсно мав місце конфлікт між ним та ОСОБА_2 . Але, вказав, що він захищав свою дитину, яку ОСОБА_2 напередодні образила. Зазначив, що конфлікт мав місце у їдальні, а не в кабінеті, як зазначила ОСОБА_2 .
       В суді апеляційної інстанції також була допитана ОСОБА_3 , яка пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 , між ним та комендантом тимчасового містечка ОСОБА_2 тривалий час є конфлікт, остання постійно скаржиться на нього, через порушення порядку. Пояснила, що 23 лютого 2021 року, ОСОБА_2 ображала їх дитину, тому ОСОБА_1 заступився за дитину, через що на емоціях виник конфлікт з ОСОБА_2 . 
       Повторно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх у сукупності, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та наявність підстав для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
       Так, диспозиція ст. 173 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
       Як зазначено в ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
       Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є те, що вину обвинуваченого має бути доведено поза межами розумного сумніву.
       У відповідності до ст. 280 КУпАП, обставинами, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
       Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
       В ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення будь-яких об`єктивних даних, що ОСОБА_1 виражався нецензурними словами в бік ОСОБА_2 , саме у громадському місці, чим порушував громадський порядок, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, та заявою ОСОБА_2 не здобуто, суддя вважає, що обставини, за якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою суду від 15 квітня 2021 року наявними та дослідженими доказами не доведені, а тому поза розумним сумнівом свідчити про те, що останній скоїв правопорушення, підстави відсутні. 
       З огляду на наведене, апеляційні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.
       За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі і у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
       Враховуючи наведене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
       Керуючись ст. 294 КУпАП,-
п о с т а н о в и в:
       Клопотання адвоката Усачова О.Л. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року, - задовольнити.
       Апеляційну скаргу адвоката Усачова О.Л. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити. 
       Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року, - скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко