ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року 

м. Київ
справа № 758/15648/15-а
адміністративне провадження № К/9901/18253/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Єзерова А.А., 

розглянув у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод» 
на постанову Подільського районного суду м. Києва від 26.09.2017 (суддя Васильченко О.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 (колегія у складі суддів Губської О.А., Парінова А.Б., Беспалова О.О.)
у справі №758/15648/15-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
3-тя особа Приватне акціонерне товариство «Київський склотарний завод»
про зобов`язання перерахувати пенсію.

І. РУХ СПРАВИ

1.          28.12.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, за участю третьої особи Приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод», в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та зобов`язати відповідача призначити йому пільгову пенсію.
2.          Постановою Подільського районного суду м. Києва від 26.09.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017, позов задоволено.
3.          24.11.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод» на зазначені судові рішення. У касаційній скарзі третя особа просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове, яким повністю відмовити у задоволенні позову.
4.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.11.2017 відкрито провадження у справі. 
5.          У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу було передано для розгляду до Верховного Суду. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно довідки ПАТ «Київський склотарний завод» від 18.06.2012 № 01-190 позивач працював на ЗАТ «Київський склотарний завод» з 28.11.1979 по 27.10.2008.
7.          З 19.01.1980 по 17.05.2005 на посаді машиніста склоформувальних машин (оператор склоформувальних машин) в машинно- ванному цеху (цех основного виробництва) дільниці по виробництву склотари цеху основного виробництва Список № 2. 
8.          З 10.08.2005 по 27.10.2008 - формувальник ручного формування ливарної дільниці ливарно-механічного цеху список № 1. Виконувана робота по професіям: машиністи стекло-формуючих машин (оператори склоформувальних машин) та формувальники ручного формування зайняті на ділянках підготовки шихти та на гарячих ділянках робіт, в основних цехах (ділянках), дає право на державну пенсію на пільгових умовах, що передбачена Списком № 2, розділ ХУШ, підрозділ 1 а) робітники код 18.1 а, та Списком № 1, розділ ХІ, підрозділ 1, а) робітники код 11.1а, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, код КП 8131.2, 7211.2.
9.          17.11.2015 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 у відповідності до положень п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
10.          Листом від 26.11.2015 № 1185/09 Пенсійний орган відмовив позивачу у призначенні такої пенсії, мотивуючи тим, що надана позивачем уточнююча довідка про пільговий характер його роботи від 18.06.2012 № 01-190 була визнана недійсною та відкликана ПАТ «Київський склотарний завод» відповідно до листа від 24.01.2014 № 01-865.
11.          Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що у трудовій книжці містяться всі відомості, які підтверджують його трудовий стаж, що дає йому право на отримання пільгової пенсії за Списком №2, а тому відмова у призначенні пенсії з підстав визнання недійсною та відкликання довідки про підтвердження пільгового стажу є безпідставною.
13.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність його дій.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14.          Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що записами у трудовій книжці позивача підтверджується факт роботи оператором склоформувальних машин, а пільговий характер виконуваної позивачем роботи підтверджується наявністю цієї посади у Списках №2, чинних на момент його роботи на цій посаді та наказами про проведення атестації робочих місць від 29.12.1993 №198; від 27.07.1999 №60; від 18.02.2004 №12, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.
15.          При цьому, загальний стаж роботи позивача перевищує 30 років, а пільговий стаж за період роботи оператором склоформувальних машин з 28.09.1987 по 17.06.2005 перевищує 17 з половиною років, тобто є більшим, ніж необхідний для призначення пільгової пенсії за п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

16.          У касаційній скарзі третя особа, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зазначає, що необхідність надання уточнюючої довідки обумовлена тим, що зазвичай, в трудових книжках відсутні відомості, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення (зайнятість протягом повного робочого дня, характер виконуваних робіт та інше).
17.          Тому особа, яка претендує на пільгову пенсію за віком, має надати уточнюючу довідку, яку мають видавати винятково підприємства, на яких працювала особа, або їх правонаступники та лише на підставі первинних документів.
18.          Видана позивачу довідка № 01-190 від 18.06.2012 про пільгову роботу не відповідає документально підтвердженим даним, які містяться в архіві касатора, містить описки та неточності, а також складена з порушенням вимог чинного законодавства України.
19.          Крім того, судами неправомірно ототожнено посади, на яких працював позивач, та які містяться у Списку №2 - позивач працював на посаді машиніста склоформувальних машин, проте дана посада не відповідає Списку №2, так як у вказаному списку відсутня відповідна посада, а існує виключно посада «оператор склоформувальних машин».
20.          Також, скаржник зазначає, що чинним законодавством України прямо передбачено, що обов`язковим документом для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці є виписка із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному місці. Позивачем не надано належну кількість виписок із наказів по підприємству про проведення атестації робочого місця.
21.          Позивач та відповідач відзивів на касаційну скаргу не подали.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
23.          Відповідно до ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
24.          За змістом касаційної скарги, третя особа зазначає про необхідність надання уточнюючої довідки про пільговий характер для призначення пенсії на пільгових умовах.
25.          Верховний Суд вже розглядав справи з таким предметом спору. Зокрема, у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 у справі № 336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі № 688/4170/16-а Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
26.          Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судами попередніх інстанцій, позивач, починаючи з 19.01.1980, працював у ЗАТ "Київський склотарний завод" за професією машиніста склоформувальних машин.
27.          У трудовій книжці позивача міститься запис про те, що на підставі наказу від 28.09.1987 №  124 згідно із новою тарифікацією позивачеві присвоєно професію «оператор склоформувальних машин» 5 розряду та переведено на цю посаду, де працював до 17.06.2005.
28.          Посада «Оператор склоформувальних машин» віднесена до списку № 2 (пункт «а» підрозділ 1 розділ XVIII) виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, та до списку № 2 (пункт «а» підрозділ 1 розділ XVIII) виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.
29.          Таким чином, записами у трудовій книжці позивача підтверджується факт роботи оператором склоформувальних машин, а пільговий характер виконуваної позивачем роботи підтверджується наявністю цієї посади у Списках №2, що спростовує доводи скаржника про необхідність надання уточнюючої довідки, а також щодо неправомірного ототожнення судами посади, на яких працював позивач та які містяться у Списку №2.
30.          Зазначене, також узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.01.2020 у справі № 756/13362/16-а, обставини якої є подібними, згідно з яким, Суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що посилання відповідача на те, що назва посади позивача не відповідає списку посад, затверджених постановами Кабінету Міністрів України, не є обґрунтованим, оскільки наявна лише різниця у написанні та перекладі назви посади, що не впливає на суть виконуваної позивачем роботи та не заперечує факту виконання позивачем роботи з шкідливими і важкими умовами праці. 
31.          Щодо доводів скаржника про обов`язковість проведення атестації робочого місця, то як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, атестація робочих місць проведена згідно з наказами ЗАТ "Київський склотарний завод" від 29.12.1993 №198; від 27.07.1999 №60; від 18.02.2004 №12, відповідно до яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за посадою «Оператор склоформувальних машин», що також спростовує доводи скаржника.
32.          Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах, а саме:

« <…> особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку N 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку N 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
…
<…>  особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком N 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону N 1788-XII.
Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 1.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник».

33.          Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.
34.          Суди зазначили, що загальний стаж роботи позивача перевищує 30 років, а пільговий стаж за період роботи оператором склоформувальних машин з 28.09.1987 по 17.06.2005 перевищує 17 з половиною років, тобто є більшим, ніж необхідний для призначення пільгової пенсії за п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
35.          Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами оскаржуваних рішень і погоджується з їхніми висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.
36.          Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
37.          Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359  КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод»  залишити без задоволення.
Постанову Подільського районного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року у справі №  758/15648/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк 

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров