УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 квітня 2021 року
м. Київ
справа №  369/11736/18
провадження № 51 - 1989 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року щодо нього,
встановив:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада                2019 року  ОСОБА_4 засуджено за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років.
Вироком Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року вказаний вирок скасовано в частині призначення покарання, постановлено новий вирок, яким призначено ОСОБА_4 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті. 
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого                             (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, засуджений ОСОБА_4 , обмежившись загальними фразами, не навів доводів на обґрунтування явної несправедливості призначеного йому покарання, з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину, обставинами його скоєння та даним про його особу через суворість, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК.
Крім того, Верховний Суд відзначає, що засуджений не вказує, яких порушень допустився апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, у чому саме ці порушення полягали та як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення, а також чому їх (ці порушення) слід відносити до  підстав для зміни касаційним судом рішення апеляційного суду, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 404, 414, 420 цього Кодексу.
Також, згідно з положеннями ч. 5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте, засуджений, хоч і зазначає в додатках про долучення копії вироку апеляційного суду, однак не долучає до касаційної скарги копії зазначеного судового рішення. Це не лише становить формальне порушення ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК та розглянути його касаційну скаргу по суті.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим                                 ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити п`ятнадцятиденний  строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                       ОСОБА_2                                   ОСОБА_3