ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 661/2559/20
Головуючий у 1 інстанції:Бойко М.Є. 
Номер провадження: 33/819/226/21 Доповідач: Коломієць Н.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
 
іменем України

10 червня 2021 року                                                                           м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Коломієць Н.О. 
за участю секретаря Литвиненко К.М.
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
захисника Александрова Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 31.07.2020 року , -

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Суд встановив, що ОСОБА_1  12.06.2020 року, о 04:20 годині, в м. Херсон, по пр. 200-річчя Херсону, 25, керував автомобілем TOYOTA CAMRI, д.н.з.  НОМЕР_1   з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом з порожнини роту, почервонінням обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції не з`ясовані всі фактичні обставини справи, що мають значення для її вирішення, у зв`язку із чим просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на недоведеність його винуватості у вчиненні правопорушення належними та допустимими доказами. Зазначає, що він 12.06.2020 року не був у Херсоні, не керував транспортним засобом TOYOTA CAMRI, д.н.з. НОМЕР_1 , який йому не належить, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксована інша особа, обличчя якої не видно, яка представилась його ім`ям з метою уникнути відповідальності, а орган поліції не вжив заходів для належного встановлення особи водія. Суд не повідомляв його про день, час та місце розгляду справи, про розгляд справи судом дізнався випадково. Таким чином, був позбавлений довести свою невинуватість в суді, чим порушено його право на захист.
В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, зазначив, що у 2012 році втратив своє водійське посвідчення, у 2013 році отримав дублікат, яким користується і по теперішній час. Протокол про адміністративне правопорушення не підписував, в протоколі невірно зазначено прізвище та адреса його проживання, по якій він ніколи не проживав, проживає постійно та зареєстрований у Обухівському районі Київської області, посвідчення водія у нього не вилучалось, що свідчить про те, що на місці зупинки була інша особа, яка представилась його іменем. 
Захисник Александров Д.О. підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги у сукупності із зібраними у справі доказами, апеляційний суд виходить з наступного.
За правилами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У відсутність цієї особи справу може ОСОБА_2 и розглянуто у видках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.
У матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. 277-2 КУпАП. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 про розгляд щодо нього справи про адміністративне правопорушення 31.07.2020 року судом не повідомлявся, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , порушивши у такий спосіб його право на захист шляхом особистої участі в судовому засіданні, надання пояснень та доказів, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови із прийняттям нової постанови судом апеляційної інстанції.
Оцінюючи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він 12.06.2020 року не був у Херсоні, не керував транспортним засобом TOYOTA CAMRI, д.н.з. НОМЕР_2  , який йому не належить, а на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксована інша особа, яка представилась його ім`ям , апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 312758 від 12.06.2020 року ОСОБА_1 12.06.2020 року о 04:20 год. в м. Херсоні по проспекту 200 річчя Херсону керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. 
З відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення та ретельно вивченого апеляційним судом, беззаперечно вбачається, що за кермом автомобіля марки TOYOTA CAMRI чорного кольору перебуває саме апелянт ОСОБА_1 , який приймає участь в судовому засіданні під час апеляційного перегляду.
Відеозаписом зафіксовано, що відеозйомку розпочато 12.06.2020 року о 04:34 годині. ОСОБА_1 , перебуваючи на водійському сидінні, через ледь відчинене вікно в присутності двох свідків спілкується з працівниками поліції, на пропозицію яких відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі та в подальшому відмовляється від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення. 
З рапорту поліцейського вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пред`явив поліцейським посвідчення водія, однак воно не вилучалось (а.с. 11). 
Отже особу правопорушника встановлено за посвідченням водія, яке має фотознімок особи, анкетні дані водія і є належним документом, що посвідчує особу. Серія та номер посвідчення водія, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відповідають тому, що надано ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції. 
Відеозаписом також зафіксовано, що водій відмовився назвати свою адресу, через що працівник поліції повідомив, що адресу у протоколі буде вказано з бази даних на водія ОСОБА_1 .
Отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що за кермом перебувала інша особа, яка представилась його іменем, а працівник поліції належним чином не встановив особу водія не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Протокол про адміністративне правопорушення  складений уповноваженою особою, підписаний поліцейським та двома свідками. ОСОБА_1 від підпису у протоколі та отримання його копії відмовився, що підтверджено відеозаписом.
Зміст протоколу відповідає вимогам статті 256 КУпАП, у ньому зазначено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 цього ж Кодексу, об`єктивною стороною якого є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. В протоколі зафіксовано, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що також підтверджено відеозаписом.
Отже протокол є допустимим доказом у справі.
   Доводи апеляційної скарги, що у протоколі про адміністративне правопорушення допущена описка у прізвищі ОСОБА_1 та помилково вказано « ОСОБА_3 » хоча і є слушними, однак суд апеляційної інстанції не вважає цю обставину істотним порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, оскільки вказана механічна описка не впливає на правильність фактичних обставин, які встановлені у протоколі про адміністративне правопорушення та не спростовані апелянтом у суді апеляційної інстанції.
Допущення цієї описки не ставить під сумнів факт притягнення до адміністративної відповідальності саме ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оцінюючи зібрані у справі докази з точки зору встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного. 
Будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Правилами дорожнього руху України заборонено керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.
       Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Дослідивши зібрані у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №312758 від 12.06.2020 року, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, письмові пояснення ОСОБА_4 ОСОБА_5 , рапорт працівника поліції, акт передачі транспортного засобу та направлення водія на огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, оцінивши ці докази з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, 12.06.2020 року керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. 
З письмових показань свідків ОСОБА_4 . ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови, у їх присутності на місці зупинки транспортного засобу на пропозицію поліцейського відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотесту або пройти медичний огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі.
Пояснення свідків відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити, підписані свідками та не суперечать обставинам викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а. с. 8,9).
КУпАП не врегульовано питання допустимості письмових пояснень осіб, які долучається до протоколу про адміністративне правопорушення та не встановлено заборон щодо використання цих пояснень у доказуванні певних фактів чи обставин.
Актом передачі транспортного засобу зафіксовано, що ОСОБА_6 12.06.2020 року о 05 годині 00 хвилин прийняв під керування автомобіль TOYOTA CAMRI, д.н.з. НОМЕР_2   в зв`язку зі відстороненням водія ОСОБА_1 від його керування (а.с. 10). 
Крім того на місці було виписано направлення на огляд водія до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.7). 
На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Протилежні доводи апелянта про відсутність складу цього правопорушення суд оцінює критично як такі, що спростовуються наявними у справі доказами та відповідну позицію розцінює як спосіб уникнути відповідальності.
Разом з цим, згідно з вимогами ст. 38 КУпАП, чинної на час вчинення правопорушення, справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено 12.06.2020 року, то на момент розгляду справи апеляційним судом строки, передбачені ст. 38 КУпАП, щодо ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закінчились.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови апеляційним судом про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриттям провадження на підставі ст. 38 КУпАП в зв`язку з закінченням строків на притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Отже апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Керуючисьст.ст. 38, 245, 247, 251, 256, 266, 278, 277-2, 280, 284, 294, 295, 296 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 31.07.2020 року  по накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП скасувати.
Прийняти нову постанову, якою   ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Провадження у справі закрити в зв`язку з закінченням строків на притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду підпис Коломієць Н.О.

Згідно з оригіналом:
Секретар судового засідання Литвиненко К.М.
Постанова набрала законної сили 10.06.2021 року