ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 квітня 2021 року

м. Харків

справа №2-3347/11

провадження №22-ц/818/51/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого – Пилипчук Н.П.,

суддів – Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря – Плахотнікової І.О.

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар»

позивач : Публічне акціонерне товариство “Кредитпромбанк” в особі Харківської філії ПАТ “Кредитпромбанк” 

відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар» про заміну сторони провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства “Кредитпромбанк” в особі Харківської філії ПАТ “Кредитпромбанк” до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 липня 2020 року, постановлену суддею Семіряд І.В. 

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 ТОВ «Компанія Земледар» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача. 

Обґрунтовуючи свою заяву посилався на те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2007 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором. 04.12.2014 ухвалою суду замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «ДельтаБанк», у подальшому ПАТ «ДельтаБанк» відступив право вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Компанія Земледар». У зв`язку з чим заявник просить замінити сторону у виконавчому провадженні.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 липня 2020 року заяву ТОВ «Компанія Земледар» про заміну сторони  провадження  задоволено. Замінено вибулого стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на його правонаступника ТОВ «Компанія Земледар» у справі №2-3347/11 за позовом Публічного акціонерного товариства “Кредитпромбанк”в особі Харківської філії ПАТ “Кредитпромбанк”до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції в новому складі суду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що вказана заява була подана з порушенням вимог ст. 442 ЦПК України. Вказує, що заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець, тобто вважає, що заява була подана неналежною стороною. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції розглянув по суті неналежно подану заяву в межах цивільної справи 2-3347/11, а повинна бути розглянути в межах справи № 638/17821/14ц. Звертає увагу суду на те, що ТОВ «Компанія Земледар» не маючі права на здійснення фінансових операцій не мала права на укладення договору № 03/02 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги ТОВ «Дніпрофінансгруп» - ТОВ «Компанія Земледар» від 18.02.2020 року.

Директором ТОВ «Земледар» наданий відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що заміна особи в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. 

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_1   підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 7222/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33 565, 11 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на 16.04.2010 року складає 266 030, 34 грн. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с. 76-77).

02.10.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с. 82-87), в тому числі за зобов`язанням, яке виникло на підставі договору № 7222/02/07-N від 11.04.2007 про надання ОСОБА_1 кредиту (а.с. 88).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.12.2014 року заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника – ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні за виконавчим листом Дзержинського районного суду м. Харкова № 2-3347/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 7222/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33 565, 11 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на 16.04.2010 року складає 266 030, 34 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн., та витрат за інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.(а.с. 99-100).

14.01.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір № 2127/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, в тому числі і щодо кредитного договору № 7222/02-31/07-N від 11.04.2007 року, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 (а.с. 4 т. 1 )

18.02.2020 року між ТОВ «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Компанія «Земледар» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, в тому числі і щодо кредитного договору № 7222/02-31/07-N від 11.04.2007 року, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 (а.с. 127).

27.05.2020 року ТОВ «Компанія «Земледар» звернулося із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні. (а.с. 1-3 т. 1)

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2020 року заяву ТОВ «Компанія Земледар» задоволено. Замінено вибулого стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на його правонаступника ТОВ «Компанія «Земледар» у справі № 2-3347/11 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.(а.с. 39-40 т.1)

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Статтею 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону. 

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, законодавством передбачено, що відступлення права вимоги є однією із форм процесуального правонаступництва, яке тягне за собою заміну сторони виконавчого провадження.

Задовольняючи заяву ТОВ «Компанія «Земледар», суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги щодо заборгованості, яка була стягнута з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 7222/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33 565, 11 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на 16.04.2010 року складає 266 030, 34 грн. заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2011 року.

Відповідач звертає увагу на те, що ТОВ «Компанія «Земледар» не є фінансовою установою.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числіна предмет їх нікчемності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Ураховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено, що право вимоги за кредитним договором № 7222/02/07-N від 11.04.2007 року перейшло від ПАТ «Кредитпром банк» до ПАТ «Дельта Банк», в свою чергу від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», остаточно на цей час від ТОВ «Дніпрофінансгруп» право вимоги перейшло до ТОВ «Компанія «Земледар».

Між тим, зазначене не є підставою для відмови у задоволення заяви, оскільки ТОВ «Компанія «Земледар» довело набуття ним прав стягувача.

Доводи апеляційної скарги щодо зазначення у справі про заміну сторони провадження номеру іншої справи та зазначення заявника ТОВ «Компанія «Земледар» у якості позивача - не спростовує висновків суду та суті заяви.

Правильно дійшовши висновку про те, що ТОВ «Компанія «Земледар» набула права стягувача, суд першої інстанції не врахував, що питання про заміну стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» не вирішувалось, тому помилково зазначив про заміну стягувача з ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» на ТОВ «Компанія «Земледар».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на час вирішення питання про заміну сторони, виконавче провадження на виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2011 року у справі № 2-3347/11 не відкрито, тому згідно ч. 5 ст. 442 ЦПК України заміні підлягає стягувач у виконавчому листі, а не сторону виконавчого провадження.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції зміні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 липня 2020 року змінити.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Земледар» про заміну сторони у виконавчому провадженні – задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2011 року у справі № 2-3347/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар».

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий –                                                                     Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                        С.С. Кругова         

                                                                               О.В. Маміна