КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
Справа № 367/39/21
 
Апеляційне провадження № 33/824/2424/2021
 
07 червня 2021 року                                                                        м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Махлай Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою через захисника Троценка Валерія Артуровича, на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 08 квітня 2021 року щодо притягнення  ОСОБА_1 ,                                ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,  проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,
 
в с т а н о в и в :
 
постановоюІрпінського міського суду Київської області  від 08.04.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Постановою суду встановлено, що21.12.2020 о 15 год. 40 хв. на автодорозі Т-1001 - вул. Яблунська, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті нерівнозначних доріг, виїзжаючи з другорядної дороги - вул. Яблунська, не надав перевагу в русі автомобілю «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі                        Т-1001, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів.
Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
 В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом здійснено не повний розгляд справи, не проведено повного відновлення механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди з визначенням причин її виникнення. Вина ОСОБА_1 у порушенні                                     п. 16.11 Правил дорожнього руху матеріалами справи не доведена. Судом не дослідженого головну обставину дорожньо-транспортної пригоди, яка вказувала на відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме місце зіткнення автомобілів, яке знаходилося на смузі зустрічного руху, по відношенню до напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 . Суд вказав, що автомобіль «MAN» під керуванням ОСОБА_1 виїхав на перехрестя раптово, проте такі твердження спростовуються показами свідків, які були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди. Перехрестя дороги Т1001 та вул. Яблунській у м. Буча  знаходиться у зоні населеного пункту та згідно                            п. 12.4 Правил дорожнього руху швидкість руху автомобіля не може перевищувати                        50 км/год. Водій ОСОБА_2 перевищив швидкість та порушив п. 11.3, 14.6 в, 12.1, 12.3,                      12.9 б Правил дорожнього руху. Саме ці порушення стали причиною ДТП. При оформленні матеріалів за фактом ДТП поліцейським не дотримано вимог Інструкції «З оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, зокрема розділу 9 п.1, 4, пп.11,12. Працівники поліції не опитали свідків ДТП, які готові були надати пояснення, а у схемі ДТП не зазначено пішохідний перехід на перехресті, який позначений дорожніми знаками та розміткою «зебра», де обгін заборонено. ОСОБА_1 видано не заповнений екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 та його захисник  Троценко В.А. підтрималиапеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Інший учасник дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_2 та його ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали, вказавши, що ОСОБА_2 рухався по головній дорозі та  ОСОБА_1 мав надати перевагу в русі його автомобілю, а не виїжджати на середину дороги.
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, наосновіякихувизначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особивйого вчиненні та інші обставини, щомаютьзначеннядляправильного вирішеннясправи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. 
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Порушення даного пункту Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , крім доказів, досліджених судом першої інстанції, підтверджується і висновком експерта № 125/21 від 20.05.2021, зробленим за заявою захисника ОСОБА_1 
ОСОБА_1 не погоджується з висновками суду про те, що саме порушення ним           п. 16.11 Правил дорожнього руху призвело до ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби, вважаючи, що таке порушення не перебуває у причинному зв`язку з ДТП.
Так, відповідно до висновку № 125/21 від 20.05.2021, зробленого судовим експертом Скороходом К.М. в діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху, але з технічної точки зору причинний зв`язок між його діями і виникненням ДТП відсутній. Натомість у причинному зв`язку з ДТП знаходяться дії водія ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п.п. 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху.
Проте, відповідно до висновку № ВЕД-22/2021 від 25.05.2021, зробленого судовим експертом Семенченком П.О. у діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху, а у діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам                  п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху не вбачається.
Відтак винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями учасників та свідків ДТП,  схемою ДТП, а також характером та локалізацією пошкоджень, що отримали транспортні засоби, які узгоджуються між собою, а надані додаткові докази на стадії апеляційного розгляду таких висновків суду не спростовують.
У матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 176126, який  відповідає вимогам ст. 256 КУпАП з огляду на те, що ці вимоги є загальними. 

Не нанесення у схемі ДТП, яка є додатком до протоколу, дорожньої розмітки «пішохідний перехід» не є підставою для визнання протоколу таким, що не відповідає вимогам закону.       

Самі по собі доводи апелянта про те, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху  не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ті порушення, які вчинені ним особисто.
У даному провадженні не розглядалося питання щодо притягнення до адміністративної  відповідальності іншого учасника ДТП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не впливають на вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Оскільки на час розгляду адміністративного матеріалу сплив строк накладення адміністративного стягнення, суд правильно закрив провадження з цих підстав.
Доводи захисника Троценка В.А. про те, що суд при цьому не повинен був встановлювати обставини щодо наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 суперечать положенням КУпАП, оскільки у разі відсутності у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, провадження у справі закривається на підставі  п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У разі наявності у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, така особа притягується до адміністративної відповідальності.

У разі ж наявності у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, але закінчення, визначених               ст. 38 КУпАП, строків накладення адміністративного стягнення провадження закривається у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7                   ст. 247 КУпАП. 

Відтак встановлення у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, у тому числі і вини у вчиненні правопорушення є ключовим питанням при розгляді справи, та провадження у справі не може бути закрите у зв`язку із  закінченням строків накладення адміністративного стягнення без встановлення у діях особи складу правопорушення.
Виходячи з викладеного постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 08 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                   Л. Д. Махлай