ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/408/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/3741/20 Категорія: на ухвалу 	Казидуб О. Г. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       22 квітня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.
за участю секретаря         Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2020 року у справі за заяву ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року представник позивача ОСОБА_3 за дорученням Прядка В.М. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, вказуючи, що позивачем подано до суду позовну заяву до ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_4 про стягнення коштів.
Заяву мотивовано тим, що позивач мала намір придбати у ОСОБА_1 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
13 лютого 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про завдаток. Однак, ОСОБА_1 порушено встановлений вказаним договором завдатку строк передачі права власності на об`єкт (до 12.04.2020 року) та не дотримано прийнятих на себе цивільно-правових зобов`язань. Станом на день звернення до суду з позовною заявою відповідачами – ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 завдаток відповідно до умов договору про завдаток від 13.02.2020 року заявниці не повернуто. Оскільки квартира, яка мала б перейти у власність заявнику за договором купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених договором про завдаток від 13.02.2020 року, на даний час зареєстрована за ОСОБА_1 і вона має можливість розпорядитися майном на власний розсуд, у тому числі відчужити його, а тому, вважає що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду по даній справі.
На підставі викладеного просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.
Заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, міни, реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-який спосіб квартири за адресою АДРЕСА_1 .
В решті вимог заяви відмовлено.
Задовольняючи частково заяву представника позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався тим, що існують підстави для вжиття заходів забезпечення позову. Докази, які надані, є достатніми для висновку про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду по даній цивільній справі. При цьому, співмірним заходом забезпечення позову у даній справі є саме заборона вчиняти дії відносно даної квартири.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала суду винесена із невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому просила її скасувати. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що докази вчинення відповідачами будь-яких заходів чи дій щодо розпорядження квартирою, яка стала предметом договору відповідно до договору завдатку від 13 лютого 2020 року в сумі 1000 дол. США і які можуть привести до унеможливлення виконання рішення суду в матеріалах справи відсутні.
Звертає увагу, що кошти в сумі 1000 дол. США були передані не власнику квартири, а третій особі, яка не була стороною договору, а тому позовні вимоги про стягнення цих грошових коштів з ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими.
У відзив на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 – адвокат Прядка В.М. вказує, що твердження апелянта стосовно передачі завдатку у розмірі 1000 доларів США позивачем продавцю ОСОБА_1 для виконання договору в частині розрахунку за заборгованість по комунальним послугам і оплати адміністративних послуг для оформлення необхідних для укладення договору документів є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Як і не підтверджені жодними доказами твердження ОСОБА_5 стосовно безпідставністю вимог до неї про стягнення коштів, у зв`язку з зберіганням коштів ОСОБА_4 . 
В частині співмірності заходу забезпечення позову позовним вимогам позивача, то представник ОСОБА_3 зазначає наступне. Невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду. Заборона розпорядження нерухомим майном є процесуальним заходом, спрямованим на можливість виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог. Вказана позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, зазначеним у постанові від 23 травня 2018 року у справі №766/18228/17. 
Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає.
       Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 217313037 від 22.07.2020 квартира АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 
13 лютого 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір завдатку, у відповідності до якого сторони зобов`язалися в майбутньому, в обумовлений п. 6.1. цього Договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , на умовах і в порядку, визначених цим Договором.
Пунктом 6.1 вказаного Договору визначено, що за домовленістю сторін укладення та нотаріальне посвідчення основного договору здійснюватиметься не пізніше 12.04.2020 року у приміщення офісу нотаріуса Степаненко А.М.
Згідно з пунктом 2.1. сторони дійшли згоди в тому, що для забезпечення укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири завдаткодержатель згоден продати, а завдаткодавець згоден купити зазначену квартиру за ціною 27 000 дол. США, еквівалент 658 000 грн на дату укладення основного договору купівлі-продажу.
До підписання цього Договору, в рахунок належних за основним договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири та своєї платіжної спроможності, завдаткодавець передав, а завдаткодержатель отримав суму завдатку у розмірі 1000 дол. США. В момент розрахунків за основним договором, зазначена сума буде зарахована у належний з завдаткодавця платіж за основним договором (пункт 5.1. Договору).
Пунктом 5.3. передбачено, що у випадку безпідставної відмови завдаткодержателя від виконання своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу вказаної квартири останній повинен повернути завдаткодавцю подвійну суму предоплати протягом 14 днів з моменту відмови від договору чи з моменту закінчення терміну договору, якщо завдаткодержатель не розпочне його виконання.
Також у договорі зазначено, що вказана сума завдатку 1000 дол. США до моменту підписання основного договору купівлі-продажу буде знаходиться у посередника ФОП ОСОБА_4 .
На момент звернення до суду із даним позовом основний договір купівлі-продажу між сторонами не укладено, та існує спір щодо виконання умов пункту 5.3. договору завдатку від 13.02.2020 року (про стягнення коштів).
Частинами першою-другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.
При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Застосований судом захід забезпечення позову являється процесуальним заходом, покликаним забезпечити можливість виконання рішення суду після вирішення позову, він є співмірним із заявленими позовними вимогами. При цьому, він не порушує права відповідачки щодо володіння чи користування квартирою, а лише тимчасово обмежує її в праві розпорядження цим майном до вирішення справи по суті.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, з урахуванням спору, обсягу заявлених позовних вимог, доказів про належність майна, щодо якого заявник просить вжити заходи забезпечення позову, ймовірних наслідків можливого відчуження спірного майна, обґрунтував висновок про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заборона розпорядження нерухомим майном є процесуальним заходом, спрямованим на можливість виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог. Крім того, такий захід є співмірним із заявленими позовними вимогами.
Доводи апеляційної скарги, які загалом зводяться до посилань на безпідставність вжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову, колегія суддів відхиляє, оскільки вважає, що матеріали справи переконливо свідчать про наявність спору між сторонами та доведеність загрози невиконання рішення суду в разі задоволення позову. 
Вказані висновки суду узгоджуються із постановою Верховного Суду у справі № 766/18228/17 від 23.05.2018 року, в якій розглянуто справу з аналогічними обставинами. 
Згідно з вимогами ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 22 квітня 2021 року.

Судді