Справа № 757/20504/17-ц
Провадження № 22-ц/801/680/2021
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Медвецький С. К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року	Справа № 757/20504/17-ц	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретарів судового засідання - Ліннік Я. С., Очеретної М. Ю.,

учасники справи:

заявник (боржник) – Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго»,

стягувач – ОСОБА_1 ,

заінтересована особа – Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року, постановлену у складі судді Дернової В. В. у залі суду, 

встановив:

Короткий зміст вимог 

Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» (далі – ПАТ «Черкасиобленерго», боржник) звернулося до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасиобленерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фонд державного майна України, ОСОБА_2 , про визнання незаконним звільнення, скасування наказу та поновлення на роботі. 

Заява мотивована тим, що відповідно до положень Закону України «Про акціонерні товариства» та положень статуту ПАТ «Черкасиобленерго» виконати судове рішення неможливо.

Зазначає, що у ПАТ «Черкасиобленерго» не існує посади тимчасово виконуючого обов`язки голови правління, і це, унеможливлює виконання рішення суду. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Черкасиобленерго» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 

Судове рішення мотивоване тим, що доводи та підстави заяви ПАТ «Черкасиобленерго» фактично зводяться до незгоди із рішенням суду. За своїми правовими наслідками визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, із заявлених підстав, прирівнювалося б до перегляду судом першої інстанції рішень судів апеляційної та касаційної інстанції, що є неприпустимим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У лютому 2021 року ПАТ «Черкасиобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви. 

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 24 лютого 2021 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «Черкасиобленерго» залишено без руху.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 березня 2021 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2021 справу призначено до апеляційного розгляду на 01 квітня 2021 року о 09:30 год.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року заявлений адвокатом Трохимцем О. П. відвід суддям Медвецькому С. К. та Оніщуку В. В. визнано необґрунтованим. Питання про відвід передано на розгляд іншому судді. 

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви адвоката Трохимця О. П. про відвід суддям Медвецькому С. К. та Оніщуку В. В.

Справу призначено до розгляду на 15 квітня 2021 року о 9:30 год.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ «Черкасиобленерго» посилається на те, що рішення суду, на виконання якого виданий виконавчий лист, містить протиріччя, оскільки в товаристві відсутня посада тимчасово виконуючого обов`язки голови товариства, що унеможливлює виконання судового рішення. На думку заявника суд ці обставини не врахував, що призвело до ухвалення помилкового рішення. 

Відзив на апеляційну скаргу протягом встановленого апеляційним судом строку не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасиобленерго» про визнання незаконним звільнення, скасування наказу та поновлення на роботі.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2017 року скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 . 

Постановою Верховного Суду від 23 травня 2018 року постанову Апеляційного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року залишено без змін.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 757/20504/17-ц апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська енергозберігаюча сервісна компанія» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасиобленерго», за участю третіх осіб: Фонду державного майна України, ОСОБА_2 , про визнання незаконним звільнення, скасування наказу та поновлення на роботі повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року касаційні провадження за касаційними скаргами приватного акціонерного товариства «Українська енергозберігаюча сервісна компанія» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2017 року  та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року й ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасиобленерго», треті особи: Фонд державного майна України, ОСОБА_2 , про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, закрито.

08 лютого 2018 року видано виконавчий лист № 757/20504/17-ц, який перебуває на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 432 Цивільного процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом цієї норми  підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі виявлення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року по справі № 755/15479/14-ц.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

В силу положень частини 3  статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Обґрунтовуючи заяву, ПАТ «Черкасиобленерго» як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,  посилалося на те, що у товариства, як у боржника, відсутня посада тимчасово виконуючого обов`язки голови правління, що унеможливлює виконання рішення суду.

Матеріали справи свідчать про те, що рішення суду не виконано та фактично не поновлено порушені права позивача.

Завершальною стадією цивільного процесу є стадія виконання судового рішення в добровільному чи примусовому порядку.

У разі наявності відкритого виконавчого провадження на виконання рішення суду має значення факт виконання рішення суду у процедурі виконавчого провадження і згідно частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» підставами закінчення виконавчого провадження можуть бути як визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (п. 5 Закону), так і визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення (п. 1), затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання судового рішення (п. 2)  повне виконання виконавчого документа (п. 7 ). Крім того, стягувачу належить право на подання письмової заяви про повернення виконавчого документа (п. 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як встановлено судом, на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження № 55889440 від 27 лютого 2018 року, згідно якого боржником є ПАТ «Черкасиобленерго», а стягувачем ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази неможливості виконання рішення суду.

Доводи ПАТ «Черкасиобленерго» про те, що виконавчий лист у цій справі не підлягає виконанню з інших причин в розумінні ст. 432 ЦПК України, є безпідставними, оскільки документально не підтвердженні та є власними міркуваннями представника заявника. 

У порушення норм процесуального права, заявник не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що обґрунтовують його вимоги.

Аргументи апеляційної скарги про відсутність юридичної можливості виконати рішення суду зводяться до надання оцінки змісту постанови Апеляційного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року, власного тлумачення характеру спірних правовідносин та не бажання боржника виконати судове рішення, яке набрало законної сили. 

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які в силу положень ст. 432 ЦПК України дають підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Посилання заявника на постанову Верховного Суду від 21 січня 2021 року є безпідставним, оскільки правова позиція у цій постанові висловлена за інших фактичних обставин. 

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги в їх сукупності не впливають на правильність прийнятого судом рішення та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного заявником судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правові оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції слід віднести за рахунок особи, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за Публічним акціонерним товариством «Черкасиобленерго». 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                 С. К. Медвецький

судді:         В. В. Оніщук

       С. Г. Копаничук