Ухвала
 
11 травня 2021 року
м. Київ
 
справа 3727/4727/15-ц
 
провадження № 61-4595св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області 
від 05 січня 2016 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 08 листопада 2007 року № K2U0AN04180141 у розмірі 26 923,86 доларів США, що                        відповідно до службового розпорядження Національного банку України                 від 16 жовтня 2015 року складає 583 978,43 грн. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 січня 2016 року залишено без задоволення.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15 січня 
2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 січня 2016 року залишено без задоволення.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2                        на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області                           від 05 січня 2016 року у зазначеній вище справі відмовлено з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_2 просить скасувати оскаржене судове рішення, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
ОСОБА_2 зазначає підставами касаційного оскарження судового рішення те, що вказана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, без з`ясування всіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Суд апеляційної інстанції помилково, на її думку, відмовив їй у відкритті апеляційного провадження, не звернув уваги на положення статті 58 Конституції України, а також вимоги статті 3 ЦПК України та частини четвертої статті 287 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги), якою встановлено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У такому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд                       не врахував, що апеляційна скарга подана нею 15 грудня 2020 року, тобто             в строк, який почав відраховуватися з 30 листопада 2020 року.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає,                      що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом                    не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься                          в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те,                               що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними              у ній матеріалами. 
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                      веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                               Д. Д. Луспеник
Б. І. Гулько 
Г. В. Коломієць