ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Д О Д А Т К О ВА 
П О С Т А Н О В А
іменем України
25 травня 2021 року
м. Харків
справа № 644/745/16-ц
провадження № 22-з/818/173/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Котелевець А.В.,
суддів – Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, – Харківська міська рада,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 липня 2017 року в складі судді Черняка В.Г.,
у с т а н о в и в :
У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Харківська міська рада, про усунення перешкод в користуванні власністю та знесення самочинно збудованого нерухомого майна.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 05 липня 2017 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
14 липня 2017 року на зазначене рішення суду першої інстанції ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 липня 2017 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 23 травня 2018 року ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Харківського апеляційного суду від 25 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належним їй домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 навісу для господарських потреб літ «Ж», розташованого на земельній ділянці АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1093,52 грн судового збору.
07 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала до Харківського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн та витрати, понесені у зв`язку з проведенням експертизи в розмірі 7707,00 грн.
Заява мотивована тим, що при ухваленні постанови судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл витрат на проведення комплексної судової будівельно-технічну експертизи, яка була проведена за її клопотанням в суді першої інстанції, та витрат на правничу допомогу адвоката.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.
Матеріали справи свідчать, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 травня 2016 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса (далі- ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса).
Висновком комплексної судової будівельно-технічної та пожежно-технічної експертизи, складеним 30 листопада 2016 року експертами ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса встановлено, що навіс для господарчих потреб, який розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1 , не відповідає вимогам п. 3.25* ДБН 360-92** щодо відстані від стійок навісу до межі із суміжною земельною ділянкою та протипожежних відстаней між спорудами окремих земельних ділянок. А також не відповідає вимогам пункту 4.5 ДБН В.2.6-14-97 щодо улаштування системи відведення атмосферних опадів з покрівлі навісу. При зведенні споруди (навіс для господарчих потреб) на земельній ділянці АДРЕСА_1 , забудовником, не дотримано вимоги п. 3.25* ДБН 360-92** щодо відстані від стійок навісу до межі із суміжною земельною ділянкою та протипожежних відстаней між спорудами окремих земельних ділянок. Розташування споруди (навісу для господарчих потреб) не відповідає вимогам щодо протипожежної відстані між окремими спорудами, що в свою чергу може сприяти виникненню умов для швидкого поширення полум`я під час пожежі на сусідні будівлі і споруди. Крім того, стік опадів із горизонтального жолобу навісу літ. «Ж» під час відлиги або дощу може викликати пошкодження огорожі суміжної з домоволодінням АДРЕСА_1 та надвірних будівель.
Вартість експертизи становила 7707,00 грн. Вказана сума була сплачено ОСОБА_1 згідно з квитанцією від 16 липня 2016 року.
Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною третьою статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. (частина перша та друга статті 141 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи, що постановою Апеляційного суду Харківської області від 25 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, проте питання про розподіл вказаних судових витрат вирішено не було, наявні підстави для ухвалення додаткової постанови та стягнення витрат та проведення експертизи у розмірі 7707,60 грн.
Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то суд керується таким.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Згідно з частинами першою та другою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Згідно з частинами першою та другою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно із частинами першою та другою статті 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14- 382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».
Частинами першою, другою, третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Матеріали справи свідчать, що адвокат Горлач А.С. представляв інтереси ОСОБА_1 прои розгляді справи № 644/745/16-ц на підставі договору про надання правової допомоги від 08 жовтня 2015 року.
Згідно з додатком №1 до договору про надання правової допомоги від 08 жовтня 2015 року сторони погодили суму гонорару(винагороди) у розмірі 10000,00 грн. 
Відповідно до Звіту –розрахунку про надані адвокатом послуги, складеного 10 серпня 2017 року, ОСОБА_1 надані такі послгуи: усна консультація з вивченням документів – 500 грн, складання позовної заяви до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова – 25000 грн, участь у судовому розгляді справи(судових засіданнях) – 4000 грн, складання листа-претензії до відповідача – 500 грн, складання клопотання про проведення експертизи – 500 грн, складання апеляційної скарги – 20000 грн.
Після скасування ухвали Апеляційного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року, постановою Верховного Суду від 23 травня 2018 року, при новому розгляді 25 вересня 2018 року справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Станом на час прийняття апеляційним судом Харківської області постанови у цій справі в матеріалах справи були відсутні докази на підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу. 
Із заявою про ухвалення додаткового рішення позивачка звернувся до суду апеляційної інстанції зі сплином двох років після прийняття постанови у цій справі, тобто, після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України. Водночас, процесуальним законом не передбачено можливості поновлення строку для подання доказів розміру судових витрат.
Також суд враховує, що 04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 зверталась до суду апеляційної інстанції про виправлення описки у постанові Апеляційного суду Харківської області від 25 вересня 2018 року, що свідчить про її обізнаність щодо ухвалення вказаного судового рішення. Також, 25 липня 2018 року при новому розгляді справи в суді апеляційної інстанції 23 липня 2018 року ОСОБА_1 зверталась з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та вказані дії були вчинені її представником ОСОБА_3 25 липня 2018 року (т. 2, а. с. 231). Причин неподання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу як при новому розгляді справи в суді апеляційної інстанції (після набрання чинності 15 грудня 2017 року нової редакції ЦПК України), так і неподання заяви про ухвалення додаткового рішення після розгляду справи по суті протягом двох років позивачкою не наведено. 
Оскільки ОСОБА_1 в установлений законом строк не подала до суду апеляційної інстанції доказів щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, заява ОСОБА_1  про стягнення витрат на професійну правничу допомоги в  розмірі 10000 грн підлягає залишенню без розгляду.
Керуючись статтями 141, 183, 260, 270 ЦПК України,
п о с т а н о в и в :
Заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 13 лютого 2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 , виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 02 липня 2001 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 7707,00 (сім тисяч сімсот сім) грн витрат на проведення комплексної судової будівельно-технічної експертизи.
В іншій частині заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 25 травня 2021 року.
Головуючий                                                          А.В. Котелевець
Судді                                                                 О.М. Хорошевський
       В.Б. Яцина