ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року	Львів	Справа № 1.380.2019.002733 пров. № А/857/3466/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Бруновської Н.В., Довгої О.І., 
за участю секретаря судового засідання:    Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року з питань заміни сторони виконавчого провадження, постановлену суддею Сподарин Н.І. у порядку письмового провадження, у справі №1.380.2019.002733 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

                                                            ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року адміністративний позов  фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області по анулюванню реєстрації платника єдиного податку та виключенню позивача з реєстру платників єдиного податку. Скасовано рішення Головного управління ДФС у Львівській області про анулюванню реєстрації платника єдиного податку від 21.03.2019 № 1508/10/50.13-07. Зобов`язано Головне управління ДФС у Львівській області поновити реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2019 та відновити відомості у реєстрі платників єдиного податку. Стягнуто з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3842,00  грн.

На виконання цього рішення Львівським окружним адміністративним судом видані виконавчі листи: 1) про зобов`язання Головне управління ДФС у Львівській області поновити реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2019 та відновити відомості у реєстрі платників єдиного податку; 2) про стягнення з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3842,00  грн.

22 жовтня 2020 року Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області звернувся до суду першої інстанції з поданням про заміну сторони виконавчого провадження, вимоги якого обгрунтував тим, що постановою КМУ від 18 грудня 2018 року №1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України шляхом реорганізації (через поділ) Державної фіскальної служби, які є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. 
Заявник не заперечує, що стягнення державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ здійснюється органом Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України №45 від 30.01.2013), однак наголошує, що згідно відповіді ДФС на запит державного виконавця про наявні рахунки - юридичну особу знято з обліку контролюючих органів.
Зазначає, що оскільки боржником не сплачено витрати виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виділено в окреме провадження та 03.07.2020 державним виконавчем відкрито виконавче провадження ВП №62454223 з примусового виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження ВП №60889278 від 19.12.2019 про стягнення з Головного управління ДФС у Львівській області ЄДРПОУ 39462700 на користь держави в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 365,36 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року подання представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління (м. Львів) від 22.10.2020 за вх. № 54276 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом  фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій  - задоволено.
Замінено сторону (боржника) виконавчого провадження ВП № 62454223 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 60889278 від 19.12.2019  про стягнення з Головного управління ДФС у Львівській області ЄДРПОУ 39462700 на користь держави в особі відділу  примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 16692 грн, а саме: Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області (код ЄДРПОУ 39462700) на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Львівській області (код ЄДРПОУ 43143039; адреса: м. Львів, вул. Стрийська, 35) .
Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, керувався положеннями статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначив про наявність законодавчо визначених підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні. 

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, Головне управління ДПС у Львівській області оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та  в задоволені подання про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги скаржник покликаєтться на те, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що Головне управління ДФС у Львівській області є діючою юридичною особою, запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій відсутній, а тому відсутні правові підстави для зміни боржника у виконавчому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що спірним у цій справі є питання можливості застосування механізму заміни сторони виконавчого провадження у випадку, якщо станом на час проведення виконавчих дій, боржник, який є суб`єктом владних повноважень, перебуває у стані припинення, але ще не припинений як юридична особа публічного права, проте, його управлінські функції передані іншій юридичній особі публічного права.

Згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
У статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
За частиною першою статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набрання судовим рішенням законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством встановлено головну умову, за якої тягар боржника може бути перекладено на іншу особу - це вибуття сторони виконавчого провадження.

Згідно з положеннями статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.
У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.
Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.
Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 846) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.
Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (пункт 2 Постанови № 1200).
Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19 червня 2019 року № 537 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 846) утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби та реорганізовані деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби.
Згідно з пунктами 3, 4 цієї постанови територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
Територіальні органи Державної податкової служби визначені правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються.
Згідно з додатками 1, 2 Постанови № 537 утворено Головне управління ДПС у Львівській області. Головне управління ДФС реорганізується шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Львівській області.
31.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис 14151020000047952 про проведення державної реєстрації юридичної особи - Головного управління ДПС у Львівській області.
Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 28 серпня 2019 року №36 «Про початок діяльності Державної податкової служби України» Головним управлінням ДПС у Львівській області розпочато виконання функцій і повноважень Головного управління ДФС у Львівській області, що припиняється.
Отже, з 29 серпня 2019 року Головне управління ДФС у Львівській області втратило повноваження державного органу, який згідно із законом виконує функції, зокрема у сфері реалізації державної податкової політики, тому відповідно, не може здійснювати права та виконувати обов`язки сторони у справі, а відтак, і відповідати за зобов`язання, які на нього покладені, в тому числі й судовими рішеннями, оскільки таке повноваження передано для виконання завдань і функцій новоствореному контролюючому органу у зазначеній сфері, яким є Головне управління ДПС у Львівській області.
Відтак, з цього моменту відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво. Сама по собі відсутність факту ліквідації юридичної особи не може слугувати підставою для відмови в задоволенні клопотання про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки визначальною обставиною є саме одночасна юридична та фактична спроможність державного органу реалізовувати власні повноваження та виконувати законодавчо передбачені функції.
З огляду на наведене, відсутні підстави для висновку про недотримання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства при вирішенні питання щодо заміни у виконавчому провадженні боржника правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242,  308, 309, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,-
                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від                                      16 листопада 2020 року з питань заміни сторони виконавчого провадження у справі №1.380.2019.002733 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги  безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	О. І. Довга  	
У зв`язку з перебуванням головуючого судді з 29.03.2021 по 11.04.2021 у відпустці, постанова складена у повному обсязі 12.04.2021.