КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №755/1869/21                                             Головуючий у І інстанції - Гаврилова О.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/7389/2021       Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
03 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Гуля В.В.,
суддів  Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,
за участю секретаря  Линок В.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Дніпровського районного міста Києва від 19 березня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , приватний виконавець Корольов Вадим Вячеславович, про заміну сторони виконавчого провадження, -
          
                                                                 встановив:
Товариствоз обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Правник О.П. звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 10 грудня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва ухвалив рішення по цивільній справі №2-2775/1-10, яким позовну заяву ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №МL-005/154/2007 в розмірі 604 367,83 грн, судовий збір у сумі
1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн. 31 жовтня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №1-10/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №МL-005/154/2007 від 06 листопада 2007 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та всіма договорами забезпечення перейшло доТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Відповідно до Додатку №5 до Договору факторингу №1-10/201 «Перелік договорів відступлення прав вимоги» зазначено порядок переходу права вимоги від ПАТ«ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відносно боржника ОСОБА_1 , а саме: договір купівлі-продажу кредитного портфелю
від 05 листопада 2010 року, відносно кредитного договору №МL-005/154/2007 від 06 листопада 2007 року. На підставі вищевикладеного та посилаючись на положення ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 442 ЦПК України, заявник просило замінити стягувача по справі №2-2775/1-10 з ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» щодо виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 10 грудня 2010 року.
   Ухвалою Дніпровського районного міста Києва від 19 березня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання про заміни сторони виконавчого провадження.
Не погоджуючись з ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення .
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
   Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2010 року по справі №2-2775/1-10р. позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №МL-005/154/2007 в розмірі 604 367,83 грн та судові витрати: судовий збір у розмірі 1 700,00 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. (а.с. 52).
18 березня 2011 року представником ПАТ «ОТП Банк» отримано два виконавчих листи, що підтверджується розпискою в довідковому листі до справи.
05 листопада 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ОТП Банк» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «ОТП Банк» продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку 1 до цього Договору), а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає такий кредитний портфель та зобов`язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду. (а.с. 159-165)
31 жовтня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено Договір факторингу №1-10/19, відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» приймає право грошової вимоги, що належить ТОВ «ОТП Факторинг Україна», стає кредитором за Кредитними договорами (а.с. 150-151).
Відповідно до Реєстру боржників (Додаток №1 до Договору факторингу №1-10/2019 від 31 жовтня 2019 року), ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №МL-005/154/2007 від 06 листопада 2007 року (а.с. 156).
Згідно переліку договорів відступлення права вимоги (Додаток №5 до Договору факторингу №1-10/2019 від 31 жовтня 2019 року), ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №МL-005/154/2007, згідно договору купівлі продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року (а.с. 157).
Разом з тим, на підтвердження набуття заявником внаслідок відступлення права вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором №МL-005/154/2007
від 06 листопада 2007 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , заявником до заяви долучено лише Договір купівлі продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (покупець) та ТОВ «ОТП Банк» (продавець), без жодного додатку до цього договору, а також Договір факторингу №1-10/19 від 31 жовтня 2019 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та додатки №1 та №5 до Договору факторингу №1-10/2019 від 31 жовтня 2019 року.
Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд виходив з того, що доказів на підтвердження відступлення ПАТ «ОТП Банк» на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прав вимоги за кредитним договором №МL-005/154/2007 від 06 листопада 2007 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , заявником до матеріалів поданої заяви долучено не було.
Проте такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.
Розглядаючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни; при цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності, проте на цій стадії не передбачено право суду надавати оцінку оспорюваним правочинам. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи  № 0910/2-103/2011.
Так, під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.
Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
КЦС ВС зазначив: «Результат аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги».
Аналогічна правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 344/14408/15-ц (провадження № 61-1777св20).
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.
Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі  на предмет їх нікчемності.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Враховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності.
Таким чином встановивши, що 31 жовтня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено Договір факторингу №1-10/19, відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» приймає право грошової вимоги, що належить ТОВ «ОТП Факторинг Україна», стає кредитором за Кредитними договорами (а.с. 150-151).
Відповідно до Реєстру боржників (Додаток №1 до Договору факторингу №1-10/2019 від 31 жовтня 2019 року), ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №МL-005/154/2007 від 06 листопада 2007 року (а.с. 156).
Згідно переліку договорів відступлення права вимоги (Додаток №5 до Договору факторингу №1-10/2019 від 31 жовтня 2019 року), ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №МL-005/154/2007, згідно договору купівлі продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року (а.с. 157).
Суд першої інстанції не врахував правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) відносно того, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
 
Та помилково відповідно до поданих заявником достатніх матеріалів для здійснення відповідної заміни щодо яких діє презумпція правомірності правочину, не задовольнив заяву.
Встановлено, що у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва на виконанні знаходиться виконавче провадження № АСВП 60335400. Боржник ОСОБА_1 . Стягувач: АТ «ОТП БАНК».
 
Таким чином відповідно до ст. 442 ЦПК України заміні підлягає сторона виконавчого провадження, а саме стягувач АТ «ОТП БАНК» підлягає заміні на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 
 
Керуючись ст.ст.7,367,369,374,376,381,382,389 ЦПК України, суд, - 
 
                                                       постановив:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.
 
   Ухвалу Дніпровського районного міста Києва від 19 березня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.
 
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , приватний виконавець Корольов Вадим Вячеславович, про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.
 
Замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувачаз Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»  на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у цивільній справі № 2-2775/1-10 за позовом Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-005/154/2007 від 06 листопада 2007 року у виконавчому провадженні №АСВП60335400 відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Корольовим В.В. 16 жовтня 2019 року.
 
    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Суддя-доповідач                                                          В.В. Гуль
 
Судді                                                                              Ю.О. Матвієнко
 
                                                                                         Я.С. Мельник