Постанова 
Іменем України                                  
 
12 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 716/1945/20
 
провадження № 61-2517св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),  Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач-ОСОБА_1 ,
представник позивача - адвокат Спіжавка Тарас Григорович,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Спіжавкою Тарасом Григоровичем, на ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2020 року у складі судді Стрільця Я. С. та постанову Чернівецького апеляційного суду                                 від 01 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Перепелюк І. Б., Височанської Н. К., Литвинюк І. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 

 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» (далі - ТОВ «Мрія Фармінг Буковина») про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.
 
Позовна заява мотивована тим, що 26 липня 2018 року ним було видано ОСОБА_2 довіреність на представлення його інтересів у будь-яких органах державної виконавчої влади та місцевого самоврядування,              їх структурних підрозділах, тощо.
Зазначав, що у довіреності не вказано, що до повноважень повіреного входить укладення договорів оренди земельної ділянки, проте, 28 серпня 2018 року між ОСОБА_2 , яка нібито діяла в його інтересах, та відповідачем було укладено оспорюваний договір оренди земельної ділянки.
Стверджував, що представниками відповідача було введено в оману                     ОСОБА_2 , оскільки під час підписання оспорюваного договору оренди земельної ділянки, остання була переконана, що їй дали на підпис накладні про отримання орендної плати за земельну ділянку - пай згідно з державним актом від 04 червня 2007 року серії № 174752, що належить позивачеві на праві приватної власності.
 
Посилався на положення статей 229-233, 236, 239, 638 ЦК України та вважав, що відсутність підпису власника земельної ділянки на договорі оренди землі є безумовною підставою для визнання такого договору недійсним. При цьому вказував на відсутність у ОСОБА_2 повноважень на укладення оспорюваного договору.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 7321589500:01:002:0040) площею 2,2643 га від 28 серпня 2018 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484, укладений між ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області                             від 20 листопада 2020 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відмовлено на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що спірні правовідносини                 у цивільній справі № 716/2106/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, є тотожними правовідносинам у даній позовній заяві, оскільки суб`єкти, предмети та підстави двох позовів                      є тотожними.
 
З огляду на зазначене районний суд відмовив ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі за його позовом до ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 28 серпня              2018 року, оскільки є рішення суду, що набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 01 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області                             від 20 листопада 2020 року залишено без змін.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 04 березня                   2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і в даній справі, у задоволенні позову відмовлено.
 
Апеляційний суд зазначив, що судом першої інстанції правильно встановлено, що спірні правовідносини у цивільній справі № 716/2106/19              за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,                  ОСОБА_2 , про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,  є тотожними правовідносинам у даній позовній заяві, оскільки суб`єкти, предмети та підстави двох позовів є тотожними.
 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовна вимога                  ОСОБА_1 про визнання рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484 недійсним є похідною від позовної вимоги про визнання недійсним договору, тобто вчинення ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 7321589500:01:002:0040) від 28 серпня 2018 року стало підставою прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484.
При цьому вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» про визнання рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484 недійсним залежить від вирішення позовної вимоги про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та направити справу для продовження розгляду до Заставнівського районного суду Чернівецької області.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що предмет спору у справі № 716/2106/20 є іншим порівняно з предметом спору у цій справі. Так, в цій справі вказано конкретний договір оренди земельної ділянки із зазначенням реєстраційного номеру та дати, тоді як справа № 716/2106/20 не стосувалася саме цього договору та не містила інформації про реєстраційний номер та дату укладення.
 
Зазначає, що відмінними є і підстави позовів, оскільки у цій справі позивач вказав основну підставу - навмисне введення в оману ОСОБА_2 щодо підписання договору, а справа № 716/2106/20 містила підставу позову - перевищення ОСОБА_2 своїх повноважень.
 
Вважає, що предмет і підстави у справі № 716/1945/20 та у справі                          № 716/2106/20 не є тотожними, позовні вимоги є іншими, що свідчить про безпідставну відмову у відкритті провадження у справі № 716/1945/20.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неповне з`ясування судами фактичних обставин справи, неповне дослідження та надання правової оцінки наявним у справі доказам, а також те, що висновки судів не відповідають обставинам справи. Вважає, що предмет та підстави позову у даній справі не є тотожним із предметом позову у справі № 716/1945/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Мрія Фармінг Буковина», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.
Посилається на правовий висновок Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 462/4152/16-ц, який не був врахований судами.
 
Відзив на касаційну скаргу учасник справи не подав. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У лютому 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
У квітні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2021 року справу призначено до розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області                            від 04 березня 2020 року у цивільній справі № 716/2106/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 ,. про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Підставою позову ОСОБА_1 зазначено укладення ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_2 , яка діяла на підставі доручення, договору оренди земельної ділянки із перевищенням ОСОБА_2 своїх повноважень, не надання ОСОБА_1 повноважень ОСОБА_2 на вчинення договору оренди землі, необізнаності ОСОБА_1 про укладення правочину.
 
Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області                             від 07 травня 2020 року, яку залишено без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 11 червня 2020 року, у справі № 716/644/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України. 
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Спіжавкою Т. Г., підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України                      під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог                         і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
 
Відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України, районний суд, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що спірні правовідносини                                у цивільній справі № 716/2106/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, є тотожними правовідносинам у даній позовній заяві, оскільки суб`єкти, предмети та підстави двох позовів                      є однаковими.
 
Зазначений висновок судів є помилковим та свідчить про неправильне застосування норм процесуального права.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав,                           або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.
 
Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. 
 
Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
 
У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
 
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
 
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду із цивільним позовом до ТОВ «Мрія Фармінг Буковина», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним (справа                          № 716/2106/19). 
Підставою позову зазначено перевищення ОСОБА_3 повноважень, оскільки позивач не уповноважував її на укладання договору оренди земельної ділянки та необізнаність про укладення договору.
За результатами розгляду справи № 716/2106/19 рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 04 березня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.
 
Крім того, у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 7321589500:01:002:0040) площею                 2,2643 га від 28 серпня 2018 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484, укладеного між ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_1 (справа № 716/1945/20).
 
Відмовляючи у відкритті провадження у справі районний суд, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, вважав, що підставою позову                  є укладення ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки за відсутності волевиявлення позивача та з перевищенням ОСОБА_2 повноважень.
 
Колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій допущено помилку                у застосуванні норм процесуального права, оскільки поза увагою судів залишилося те, що у позовній заяві ОСОБА_1 , крім зазначеної підстави, вказував введення в оману ОСОБА_2 , яка була переконана у тому, що підписує накладні про отримання орендної плати за земельну ділянку - пай згідно з державним актом від 04 червня 2007 року серії № 174752, що належить позивачеві на праві приватної власності. При цьому позивач чітко посилається й на відповідні норми матеріального права - статтю 230 ЦК України. 
 
З огляду на зазначене, підстави позовів у справах № 716/2106/19 та                        № 716/1945/20 не є ідентичними, тому висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі                         є помилковими.
Крім того, у справі № 716/1945/20 сторонами є  ОСОБА_1 та ТОВ «Мрія Фармінг Буковина»), тоді як у справі № 716/2106/19 залучена також третя особа - ОСОБА_2 , відтак, склад учасників справи є різним.
 
Колегія суддів вважає неправильними посилання суду першої інстанції,              як на тотожну цій справі, на справу № 716/644/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 28 серпня 2018 року, за результатами розгляду якої               у відкритті провадження у справі було відмовлено на підставі положень пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України, оскільки у справі                        № 716/644/20 підставою позову не було заявлено введення представниками відповідача в оману ОСОБА_2 . 
Отже, справа № 716/644/20 також не є тотожна цій справі.
 
За викладених обставин, районний суд, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку із чим оскаржувані судові рішення не можуть вважатись законними                            і обґрунтованими, а тому підлягають скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження             у справі.
 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
 
Згідно із частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.  
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його                 представником - адвокатом Спіжавкою Тарасом Григоровичем, задовольнити.
 
Ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області                               від 20 листопада 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 01 лютого 2021 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту                        її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк