ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/523/21 Справа № 199/1210/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю  ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушенні, передбаченого ст. 173 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
       
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривню.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні.
Згідно з оскаржуваною постановою, 01 лютого 2021 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 в громадському місці - дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , влаштував конфлікт, під час якого висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.
       Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду є необґрунтованою та невмотивованою. Апелянт зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а мало місце конфлікт з ОСОБА_2 виниклий через те, що вона неналежним чином виховує свою доньку та веде аморальний спосіб життя. Окрім того, за переконання апелянта, висновок суду побудований на фактичних даних, які на його думку, не можуть визнаватися доказами у справі. 
Отже, на думку ОСОБА_1 , з огляду на вимог статті 62 Конституції України, в його діях відсутній склад правопорушення.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , постанову суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану. 
       Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у справі та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах скарги, дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Ці вимоги закону, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:
- даними, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 532998 від 08 лютого 2021 року, складеним уповноваженої особою відділення поліції,
-        висновком старшого ДОП СП ВП № 1 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області від 08.02.2021, яким встановлено, що 01.02.2021 до чергової частини надійшло повідомлення від ОСОБА_2 що за адресою: АДРЕСА_2 , 01.02.2021 близько 09 години ОСОБА_1 влаштував конфлікт під час якого висловлювався нецензурною лайкою на адресу заявниці та її доньки, вів себе образливо, на зауваження не реагував,
-        протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від ОСОБА_2 ,
-        поясненнями ОСОБА_2 відповідно до яких ОСОБА_1 висолював безпідставні погрози на її адресу та доньки адресу та нецензурно лаявся,
-        аудіозаписом, на який зафіксована розмова, що міститься на електронному носії, дослідженому в суді апеляційної інстанції, й те, що на записі голос ОСОБА_1 , апелянтом в суді апеляційної інстанції не оспорювалося, а також іншими фактичними даними, які містяться в матеріалах справи. 
Дослідивши надані докази у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та неупередженість висновку суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - у вчинені дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадському місці щодо потерпілої ОСОБА_2 , чим порушено громадський порядок і спокій громадян.
Доводи апеляційної скарги про відсутність належних доказів винуватості апелянта, умисне обмовлення потерпілою його через особистісні непорозуміння, апеляційний суд, у сукупності з дослідженими доказами, вважає необґрунтованими та розцінює їх як спосіб захисту ОСОБА_1 спрямованого на уникнення відповідальності від вчиненого порушення.
Отже, при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ст. 173 КУпАП, з урахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, майнового стану, що на думку апеляційного суду є достатнім для виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 та і іншими особами.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушенні, передбаченого ст. 173 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                  Н.В. Коваленко