ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер судової справи: № 766/20344/20                 Головуючий в І інстанції: Корольчук Н.В. Провадження №33/819/159/21                         Доповідач: Батрак В.В. Категорія: ч.1 ст.124 КУпАП 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника – адвоката Мальцева Я. М., розглянувши у відкритому судовому в приміщенні апеляційного суду клопотання про поновлення строку разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30.11.2020 року 17.50 год. ОСОБА_1 керуючи т/з Geely MR 7151A д/н НОМЕР_1 в м.Херсоні по вул. Нафтовиків біля будинку № 48, здійснюючи поворот ліворуч перед перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині не надавав переваги у русі т/з Toyota Camry д/н НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження. Своїми діями порушив п.10.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Оскаржуваною постановою місцевого суду, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку, ОСОБА_1 вказує, що про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином не був, а копію тексту оскаржуваної постанови отримав лише 02.03.2021 року, що підтверджується матеріалами справи, а тому, вважає, що строк пропущений із поважних причин.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Свої доводи мотивує тим, що його вина не підтверджується доказами у справі.
Так, він рухався на зелений колір світлофору з вул. І. Богуна на вул. Нафтовиків, виконуючи поворот направо, а далі наліво на прилеглу територію розмітки стоп-лінія з встановленим світлофором, натомість автомобіль «Toyota Camry» рухався по вул. Нафтовиків на зелений колір світлофора, встановлений на додатковій секції цього світлофора, в той час, коли основний світлофор показував червоний колір. 
Наголошує, що суд першої інстанції позбавив його можливості скористатись гарантованим правом на захист, надати пояснення.
Просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши суддю – доповідача, ОСОБА_1 та його представника на підтримання доводів клопотання та апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП - постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи дані, які містяться у матеріалах адміністративної справи, а саме відсутність відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду справи та отримання особою, що притягується до адміністративної відповідальності копії тексту оскаржуваного рішення лише 02.03.2021 року, суд вважає вказані причини пропуску поважними, а пропущений строк таким, що підлягає поновленню.
Апеляційний суд не може в повній мірі погодитись із висновком суду першої інстанції про визнання винним та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за чт. 124 КУпАП, з огляду на наступне .
Згідно із ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 100390, письмових пояснень учасників дорожньо – транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , схеми до вказаного протоколу та фотознімків з місяці події, на вказаній ділянці шляху організовано регульоване світлофором перехрестя.
Судом першої інстанції під час розгляду справи не враховано, що п. 10.4 встановлює загальні правила позиції транспортного засобу на дорозі при виконанні повороту і не враховують спеціальні заходи при проїзді регульованих перехресть, а саме наявних знаків і сигналів пріоритету руху, в даному випадку світлофора .
Наявність сигналів світлофора та їх стан по напрямку руху а/м Toyota Camry, а саме червоний сигнал основного світлофора та зелений сигнал додаткової секції учасниками справи не оспорюється.
Пріоритет регулювання руху світлофорами, встановлено п.8.1, 8.3 ПДД (сигнали світлофора мають пріоритет перед дорожніми знаками пріоритету руху).
п.8.7. ПДД визначенні кольори та їх значення при регулюванні дорожнього руху, а також наявність і розміщення додаткових сигналів на світлофорах.
Крім того, п. 8.7.3 підпункт "е" прямо вказує "Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків, «встановлюючи безумовний пріоритет руху транспортних засобів з інших напрямків».
Проїзд перехресть, в тому числі регульованих сигналами світлофора визначаються розділом 16 ПДД . Відповідно до п. 16.1 - Перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим.
Відповідно до п.16.3 ПДД "У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією)" (стоп-лінія вказана на схемі ДТП), що водій автомобілю Toyota Camry не виконав.
П.16.9 прямо зобов`язує водія автомобіля Toyota Camry "Під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.", що не було виконано водієм а/м Toyota Camry і призвело до зіткнення на перехрещені смуг руху.
П.16.9 прямо зобов`язує водія автомобіля Toyota Camry "Під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.", що не було виконано водієм а/м Toyota Camry .
Тобто, апеляційний суд звертає увагу на ті обставини, що водій автомобілю Toyota Camry не повинен був починати рух до закінчення руху автотранспорту в інших напрямках, що прямо передбачено вищевказаними положеннями, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній безпосередній і необхідний причинний зв`язок з ДТП та її наслідками.
Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_1 вправі був розраховувати на те, що водій ОСОБА_2 не буде здійснювати маневру, з грубим порушенням вимог Правил дорожнього руху, не переконавшись також в тому, що це буде небезпечним для інших учасників дорожнього руху, тобто створить аварійну ситуацію.
Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про те, що, що суд першої інстанції передчасно дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.
Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів, слідує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскаржувана постанова суду першої інстанції скасуванню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 – задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2021 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
       Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП – скасувати.
       Постановити нову, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, оскарженню не підлягає.

Суддя: