ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/6671/20
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Березкіної О.В.  - доповідача                 
суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О. 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу      Криворізької міської ради 
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 року (суддя Петренко І.В.) у справі № 904/6671/20
за позовом Криворізької міської ради, м. Київ
до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича 
про стягнення 132 088, 40 грн. орендної плати за землю 

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач - Криворізька міська рада звернувся до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича із позовом про стягнення 132 088, 40 грн. орендної плати за землю у період з 01.01.2018року по 31.12.2018року.
Ухвалою господарського  суду Дніпропетровської  області від 15.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду,  відкрито провадження та призначено  підготовче судове засідання на 14.01.2021.
11.01.2021 відповідач у справі – ФОП Штефан В.О. звернувся до суду із клопотанням  від 09.01.2021 за вих.№б/н про зупинення провадження у справі,  в  якому  просив  суд зупинити провадження у справі до закінчення вирішення пов`язаної із нею адміністративної справи №160/7809/19, яка перебуває на розгляді Дніпропетровського окружного адміністративного суду за позовом фізичної особи-підприємця Климович Олени Борисівни до Криворізької міської ради Дніпропетровської області, за участю третьої особи без самостійних вимог фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про визнання незаконним, протиправним, нечинним та скасування рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області за №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" із моменту його прийняття, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021року у справі №904/6671/20 клопотання Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича про зупинення провадження у справі № 904/6671/20  задоволено.
      Суд зупинив провадження у справі № 904/6671/20 до закінчення вирішення пов`язаної із нею адміністративної справи №160/7809/19, яка перебуває на розгляді Дніпропетровського окружного адміністративного суду за позовом Фізичної особи-підприємця Климович Олени Борисівни до Криворізької міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Державне підприємство Український державний науково-дослідний інститут проектування міст “Дніпроміст” імені Ю.М.Білоконя та Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання незаконним, протиправним, не чинним та скасування рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області за №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/7809/19.       
     Не погодившись з  ухвалою суду, позивач - Криворізька міська рада звернувся  з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 у справі № 904/6671/20 про зупинення провадження у справі і направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.        
В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що  суд першої інстанції  дійшов хибного висновку про наявність  об`єктивної  неможливості розгляду цієї справи до вирішення адміністративної справи № 160/7809/19  і постановив  ухвалу з порушенням норм процесуального права, не врахувавши, що рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» є чинним, у тому числі і на момент виникнення спірних правовідносин (2018 рік), у передбаченому законом порядку протиправним та нечинним не визнавалось, а отже, відповідно до приписів статті 144 Конституції України, статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є обов`язковим для застосування на території міста Кривого Рогу, в тому числі, й при обрахуванні орендної плати за землю у 2018 році, та для виконання всіма розташованими на території міста органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово на ній проживають.
Окрім того, висновок суду першої інстанції щодо необхідності надання оцінки рішенню Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 взагалі суперечить нормам діючого законодавства України, адже Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачена необхідність надання судом оцінки актам органів місцевого самоврядування з метою встановлення факту їх чинності та законності задля можливості їх застосування.
Апелянт посилається на те, що  незгода  відповідача з означеним рішенням  міської ради і його судове оскарження жодним чином не  свідчить про протиправність прийнятого Криворізькою  міською радою рішення, а   суд першої інстанції  під час вирішення клопотання надав перевагу припущенням, сформованим виключно  на суб`єктивній думці ФОП Штефана В.О.,  попри вимоги процесуального закону, які передбачають обов`язкову наявність  аргументованих та безспірних підстав, необхідних для зупинення провадження.
На думку апелянта, суд  поверхово  дослідив  обставини справи та  зробив висновок про  складність та неоднозначність позицій судів адміністративної юрисдикції в частині оцінки правомірності рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 року № 3728, оскільки  така оцінка надавалась лише в межах  однієї адміністративної справи № 210/5417/15-а, рішення  у яких були скасовані  внаслідок відсутності публікації оголошення про оскарження вказаного  рішення, а  не  внаслідок    розгляду по суті.
А відтак, оскаржувана ухвала Господарського суду Дніпропетровської області не містить обґрунтованих мотивів для зупинення провадження у справі, котрі б свідчили про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/7809/19, та неможливість встановити і оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду, на підставі зібраних у справі доказів, що є беззаперечною підставою для її скасування.
          Зокрема, апелянт  вважає, що   суд першої інстанції  не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну  неможливість  розгляду цієї справи, неможливість  встановити та оцінити певні конкретні обставини, що мають  суттєве значення для вирішення цього спору, не вказав, які саме обставини унеможливлюють  самостійне дослідження  судом наданих  сторонами доказів.
Апелянт  вважає, що  поза увагою суду першої інстанції залишилась чітка, однозначна й передбачувана у своєму застосуванні норма національного законодавства - частина друга статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, а тому, у разі позитивного  вирішення судом  спору у справі № 160/7809/19 оскаржуване рішення № 3728  може бути скасовано з моменту  набрання  законної сили  цим рішенням.
На думку апелянта,   взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить  про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі. Окрім того, з  ухвали не вбачається, що обставини, які можуть бути встановлені під час розгляду справи № 160/7809/19 матимуть вирішальне значення для розгляду справи № 904/6671/20. 
Крім того, апелянт посилається на те, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування розгляду справи та перебування у стані правової невизначеності учасників процесу, порушує право позивача на розгляд справи протягом розумного строку та ефективний захист порушеного права, яке встановлено ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Всі  ці обставини, на думку апелянта,  свідчать про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, а є підставами для скасування  ухвали суду  та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
      Частинами 1,2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 4 статті 262 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).
Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
 Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2021 року поновлено Криворізькій міській раді пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали  Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 року у справі № 904/6671/20, відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 року у справі №904/6671/20 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
28.04.2021 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/6671/20 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Антоніка С.Г.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2021, справу № 904/6671/20 передано колегії суддів у складі:                Березкіна О.В. (головуючий, доповідач), Іванов О.Г., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2021року відмовлено  фізичній особі-підприємцю Штефану Владиславу Олександровичу у розгляді апеляційної скарги Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021року у справі № 904/6671/20 з повідомленням (викликом) сторін.
Справу №904/6671/20 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Березкіної О.В., (доповідача), суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.  та вирішено розглядати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідачем - фізичною особою – підприємцем Штефаном Владиславом Олександровичем надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи позивача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просив залишити оскаржувану ухвалу – без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що не зупинення провадження у справі та покладення на відповідача обов`язку  виконати  рішення Криворізької  міської ради № 3728  від 24.06.2015 року, яке у подальшому може бути скасовано, не відповідатиме вимогам  ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист  прав людини та основоположних свобод, оскільки таке рішення не відповідатиме вимогам законності.
Покладення  на відповідача обов`язку виконати незаконне   рішення Криворізької  міської ради  становитиме порушення принципу належного  урядування.
Відповідач  зазначає, що з урахуванням скасування Верховним Судом судових рішень у справі № 210/5417/15-а, станом на сьогоднішній день відсутнє судове рішення, яке б підтверджувало правомірність і законність оскаржуваного в рамках пов`язаної адміністративної справи №160/7809/19 рішення Криворізької міської ради № 3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", яке покладено в основу розрахунку заборгованості із орендної плати по даній справі.
Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач посилається на правові позиції Верховного Суду у справах  904/164/19,  №  160/1088/19,  у справах № 910/11470/18,  № 902/537/18, № 910/2092/18  щодо   необхідності зупинення   справ до розгляду пов`язаних справ.
Заслухавши доповідь судді-доповідача,  дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню  з наступних підстав.
           Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2006 року між Криворізькою міською радою (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Штефаном В.О. (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 28.12.2006 за № 040610801406), який був продовжений додатковою угодою від 24.02.2010 на три роки( державна реєстрація від 23.03.2010 № 041010800232).
Згідно з п. 1-5 договору орендодавець надав, а Орендар прийняв в  строкове платне користування строком на 3 роки земельну ділянку площею 0,2991 га,  з кадастровим  номером 1211000000:04:223:0192, для розміщення  автостоянки та тимчасової споруди КПП, яка знаходиться на  м-ні 5-му Зарічному у Покровському ( Жовтневому) районі м.Кривого Рогу.
Додатковою угодою було поновлено термін дії договору на 3 роки та внесено зміни до нього.
Відповідно до  пункту 19 Договору, неповернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє “Орендаря” від орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за фактичне користування земельною ділянкою вноситься у розмірах, визначених розділом “Орендна плата” цього договору.
Звертаючись до суду із клопотанням про зупинення провадження у цій справі до розгляду адміністративної справи №160/7809/19, відповідач посилався на те, що  наразі адміністративним  судом розглядається справа №160/7809/19 за позовом  ФОП Климович О.Б. до Криворізької міської ради, за участі третьої особи – ФОП Штефана В.О. про визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради за №3728  від 24.06.2015 “Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу”, яке покладено в основу розрахунку розміру орендної плати, від вирішення  якої залежить   вирішення спору у даній справі.
Зупиняючи провадження у даній  справі за клопотанням відповідача, господарський суд першої інстанції виходив з того, що у межах справи №160/7809/19 будуть встановлені обставини дотримання  законодавства при  розробці технічної  документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривий Ріг у 2014 році, які будуть мати значення для вирішення даної справи, оскільки вплинуть на оцінку доказів у даній справі, а саме щодо розміру заборгованості. 
Суд зазначив, що об`єктивна неможливість розгляду справи №904/6671/20 господарським судом обумовлена тим, що обставини, які є предметом дослідження у межах справи Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/7809/19 не підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства.
Отже, результат вирішення спору в межах справи №160/7809/19 безпосередньо впливає на результат вирішення господарського спору у справі №904/6671/20. 
          Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. 
Відповідно до п. 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Відповідно до  п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України,  суд зобов`язаний зупинити провадження  у справі  у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4, 6          статті 75 ГПК України).
Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, з іншою справою, що розглядається судом; 2) чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2018 року у справі №910/13545/17 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого для вирішення питання про       зупинення провадження       у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.
Як вбачається з матеріалів справи № 904/6671/20, обставинами, які підлягають встановленню у даній справі, є: встановлення обов`язку відповідача сплачувати орендну плату за період з  01.01.2018 по 31.12.2018  у розмірі  132 088,40 грн. після припинення дії договору оренди та не повернення земельної ділянки орендодавцю, а також розмір орендної плати, яка у відповідності до умов договору в редакції Додаткової угоди від 24.02.2010 року  вноситься орендарем виключно  у грошовій  формі незалежно  від результатів  діяльності  орендаря  у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Законом України “Про плату за землю” на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного Управлінням  Держкомзему у м. Кривий Ріг.
Згідно наявного в матеріалах справи пояснення до розрахунку позовних вимог (а.с. 28, т.1) річна орендна плата за землю у м. Кривому Розі у 2018 році справлялась згідно рішення Криворізької міської ради від 12.07.2017 №2862 “Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати та пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста у 2018 році” у розмірі 0,9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної згідно витягу з технічної документації, виконаного управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області на підставі рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 “Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу”.
У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться справа №160/7809/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Климович Олени Борисівни до Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне підприємство Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Дніпромісто" імені Ю.М.Білоконя, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області за №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття, позовні вимоги у  якій  обгрунтовані тим, що  при розробленні технічної документації з нормативної грошової оцінки землі були використані недостовірні дані, які були штучно завищені та покладені в основу розрахунку, що призвело до неправомірного та суттєвого завищення вартості земель міста.
          Тобто,  у межах вказаної адміністративної справи будуть встановлені обставини щодо дотримання законодавства при розробці технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу у 2014 році.
Як вважає відповідач, та  з чим погодився суд першої інстанції, наразі наявне судове провадження в межах якого буде надано оцінку рішенню Криворізької міської ради у Дніпропетровській області №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу",  та яке покладено в основу розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем в межах справи №904/6671/20. 
Разом з цим, колегія суддів, окрім припущень суду  про можливе скасування  оспорюваного рішення,  не вбачає, які саме обставини щодо предмету спору - стягнення орендної плати за договором оренди, свідчать про об`єктивну неможливість  розгляду справи № 904/6671/20 за умов  дійсності   даного  рішення.
Відповідно до статті  144 Конституції України,  органи місцевого самоврядування в Україні в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання  на відповідній території.
Згідно зі  ст. 59 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», рада в    межах своїх повноважень  приймає нормативні та  інші  акти у формі рішень,    отже, незгода відповідача із рішенням  Криворізької міської ради у Дніпропетровській області №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" і звернення до суду з позовом про його оскарження, жодним чином не свідчить про протиправність прийняття Криворізькою міською радою такого рішення та не може викликати сумніви щодо його правомірності. Вказане рішення є чинним, у тому числі на момент виникнення спірних правовідносин, а отже є обов`язковим для застосування на території міста Кривого Рогу.
З огляду на вищезазначене, заперечення   відповідача  щодо необхідності підтвердження правомочності рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу"  через відповідне судове рішення, суперечить нормам діючого законодавства України, адже законом не передбачена необхідність надання судом оцінки актам органів місцевого самоврядування з метою встановлення факту їх правомірності задля можливості їх застосування.
На теперішній час рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728, оскарження якого в рамках адміністративної справи №160/7809/19 слугувало підставою для зупинення провадження в даній справі, є чинним,  а тому є обов`язковим для застосування на території міста Кривого Рогу.
Висновки суду  стосовно об"єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи №160/7809/19, оскільки результат вирішення останньої вплине на оцінку доказів у даній справі, зокрема щодо нарахованого розміру заборгованості, на думку колегії суддів, є  припущеннями,   які не ґрунтуються на  відповідних доказах з  огляду на наступне.
Так, статтею 265 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Верховний Суд  у  своїх постановах, зокрема у справах № 910/5425/18,  від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18  неодноразово зазначав, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №           904/3935/18.
Колегія суддів зазначає, що  порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Оскільки  провадження   у справі № № 160/7809/19 за позовом  Фізичної особи-підприємця Климович Олени Борисівни до Криворізької міської ради у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача – Державне підприємство Український державний науково-дослідний інститут проектування міст “Дніпроміст” імені Ю.М.Білоконя та Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання незаконним, протиправним, нечинним та скасування рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області за №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, ухвалою суду  від 12.10.2020 року зупинено  на час проведення експертизи, то зупинення  провадження у справі № 904/6671/20 до розгляду справи № 160/7809/19  є необґрунтованим, призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу.    
Згідно відомостей  з Єдиного державного реєстру судових рішень  вбачається, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 11.03.2021 року  було поновлено   провадження у справі  та було розглянуто       клопотання представника позивача про здійснення заміни експертної установи для проведення у цій справі експертизи. Клопотання обґрунтовано повідомленням експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання кваліфікованої відповіді на усі постановлені перед ними запитання. 
Дане клопотання було задоволено судом та доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз проведення комплексної (оціночно-земельної та з питань землеустрою) експертизи, призначеної згідно ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року у справі №     160/7809/19 згідно із питаннями, визначеними в цій ухвалі, а саме:
- Чи відповідає розроблена Державним підприємством Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя нормативно-грошова оцінка земель міста Кривий Ріг, яка виконана у технічній документації 2014 року та затверджена рішенням Криворізької міської ради     за №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам?
- Чи відповідають розроблена Державним підприємством Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя технічна документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу 2014 року, що затверджена рішенням Криворізької міської ради за №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", вимогам нормативно-правових актів, у тому числі, земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?
- Чи підтверджуються документально вихідні дані, первісна та відновна вартість основних фондів, що була надана підприємствами ДП «Криворізька теплоцентраль», КПТМ «Криворіжтепломережа», ПАТ «Криворіжгаз», ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго», ВП «Криворізькі магістральні електричні мережі», Управління благоустрою та житлової політики, «Криворізька телерадіокомпанія «Криворіжжя», ТОВ «Екоспецтранс», КП «Міський тролейбус», КП «Міській трамвай», Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області для розроблення технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рога за 2014 рік? Якщо так, якими документами це підтверджено.
- Наскільки обґрунтовано визначений обсяг витрат на освоєння та облаштування території міста Кривий Ріг у розробленій Державним підприємством Український державний науково- дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя технічній документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу 2014 року;
- Чи правильно обчислена площа оціночної території міста Кривий Ріг для розрахунку середньої (базової) вартості одного квадратного метра земель у технічній документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу 2014 року, розробленій Державним підприємством український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя?
- Чи призвело застосування неправильних вихідних даних при розробці технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу 2014 року, затвердженого рішенням Криворізької міської ради     за №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" до зростання величини середньої (базової) вартості одного квадратного метра землі у м. Кривий Ріг, і наскільки відсотків?
- Яку величину (у гривнях) повинна складати середня базова вартість 1 квадратного метра землі у м. Кривий Ріг, виходячи із правильних вихідних даних, та за умови повного додержання розробником вимог нормативних актів, які регламентують порядок проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів?
Провадження у  справі  № 160/7809/19 зупинено на час проведення експертизи.
Колегія суддів   вважає безпідставним посилання відповідача на практику Верховного  Суду,  викладену, зокрема у постанові від 28.04.2020 у справі №904/164/19 про те, що ч.2 ст.265 Кодексу адміністративного судочинства України не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними; предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним враховуючи наступне.
Зі змісту постанови Верховного Суду від 28.04.2020 у справі №904/164/19 вбачається, що до суб`єкта господарювання не може застосовуватися нормативно-правовий акт, який на момент його застосування уповноваженим суб`єктом владних повноважень вже визнано судом незаконним. Пред`явлення позову у вказаній справі мало місце після набрання законної сили судовими рішеннями у справах за позовами про визнання рішень Криворізької міської ради нечинними, тобто на момент пред`явлення позову у цій справі позивачеві було відомо про те, що суди у справах №804/5884/17 та №804/8091/17 дійшли висновку про невідповідність законодавству вказаних рішень Криворізької міської ради.
Натомість, у справі, що переглядається рішення Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015 є чинним, а тому є обов`язковим для застосування на території міста Кривого Рогу.
З аналогічних підстав, колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на правову позицію, наведену Верховним Судом у постанові від 10.03.2020 у справі №160/1088/19.
Посилання відповідача на призначення в рамках пов`язаної адміністративної справи №160/7809/19 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 комплексної (оціночно-земельної та з питань землеустрою) експертизи не впливає на розгляд справи,  у якій оскаржується ухвала про зупинення провадження.
При цьому, колегія суддів враховує, що суд не може обґрунтовувати своє рішення висновком експертизи, отриманим іншим судом при розгляді іншої справи. Підстави і порядок призначення експертизи встановлені статтею 99 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої експертиза призначається судом для з`ясування обставин, що мають значення саме для тієї справи, яку розглядає суд.
Твердження відповідача про те, що покладення на нього обов`язку виконати незаконне рішення Криворізької міської ради становитиме порушення принципу належного урядування, на обов`язковості дотримання якого неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, наразі не підтверджено належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.
Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 04.12.2020 у справі № 917/514/19, від 06.05.2020 у справі № 910/15293/19.
Заперечення відповідача  на    апеляційну скаргу з посиланням на те, що з урахуванням скасування Верховним Судом судових рішень у справі №210/5417/15-а, станом на сьогоднішній день відсутнє судове рішення, яке б підтверджувало правомірність і законність оскаржуваного в рамках пов`язаної адміністративної справи №160/7809/19 рішення Криворізької міської ради № 3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", яке покладено в основу розрахунку заборгованості із орендної плати по даній справі,  колегія суддів  не приймає до уваги з огляду на наступне.
Дійсно, у справі №210/5417/15-а  за позовом  ФОП Ганжа О.В. до Криворізької міської ради, треті особи: 1) Державне підприємство "Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Дніпромісто" ім. Ю.М. Білоконя, 2) Управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради, 3) Управління розвитку підприємництва виконкому Криворізької міської ради, 4) Головне управління Держгеокадастру в особі Криворізького районного відділу, про визнання протиправним та скасування рішення Криворізької міської ради від 24 червня 2015 року № 3728 , Верховний   Суд скасував рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 28 березня 2018 року,     та     постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2018 року,  якими у задоволенні позову відмовлено.
Проте,  підставою для  скасування було те, що після набрання законної сили рішенням суду про визнання нормативно-правового акту протиправним і нечинним резолютивна частина такого судового рішення підлягала невідкладному опублікуванню у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено. У такий спосіб унеможливлюється подальша дія оскарженого нормативно-правового акту та порушення прав, свобод і законних інтересів осіб, на яких поширюються вимоги цього акту.
Отже, недотримання встановленого законом спеціального порядку розгляду спорів щодо оскарження нормативно-правого акту є істотним порушенням процесуального права, який впливає на права та інтереси інших осіб, на яких поширюється дія нормативно-правового акту, та є безумовною підставою для скасування судових рішень.
Допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права, а саме - недотримання спеціального порядку розгляду спорів про оскарження нормативно-правового акта, яке не було враховано судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення, унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з цим,   підтвердження правомірності  та чинності  рішення міської ради, шляхом   ухвалення відповідного рішення суду, законодавством не передбачено. 
Водночас, судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які перешкоджають розгляду справи №904/6671/20 щодо стягнення орендної плати до розгляду справи №160/7809/19, а також будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду цієї справи і встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Таким чином, висновок господарського суду про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі до вирішення адміністративної справи №160/7809/19 є таким, що зроблений з порушенням пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України. Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у справі №904/8122/17 (постанова від 11.01.2021).
З огляду на викладене доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, з огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що  суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо       зупинення провадження       у справі, внаслідок чого були порушені норми процесуального права, що є підставою для скасування даної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з приписами ч.3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про     зупинення провадження       у справі, справа передається на розгляд суду першої інстанції.
Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування ухвали господарського суду і передачі справи на розгляд суду першої інстанції розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 271, 275, 280, 281, 282, 287 Господарського процесуального кодексу України,  суд,-
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Криворізької міської ради – задовольнити.
 Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 року у справі  №904/6671/20 – скасувати і передати  справу для продовження розгляду  до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3  ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.          
Постанова складена у повному обсязі 28.05.2021року.

Головуючий суддя                                                                                                О.В. Березкіна 

Суддя                                                                                                                О.Г.Іванов

Суддя                                                                                                                         М.О.Дармін

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020 та 04.01.2021, копії  постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №904/6671/20 поштою не надсилаються. 
          Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу:    Криворізької міської ради, Фізичної особи-підприємця Штефан Владислава Олександровича .