Справа № 308/465/21

Закарпатський апеляційний суд

       
  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

28.04.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисник а особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , - адвоката Бомбушкар С.П., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

                                                                в с т а н о в и в :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , гр. України,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 ( шестисот ) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн..
Згідно постанови, 20.12.2020 о 06 год. 05 хв. по вул. Лінській, 28 у смт. Середнє Ужгородського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджується проведеним зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків оглядом, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Зазначає, що суд розглянув справу без його участі, не повідомивши його про час та місце розгляду справи. Посилається на те, що в його діях немає складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а висновок суду ґрунтується виключно на припущеннях. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про дотримання працівниками поліції порядку направлення його на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу, а також відсутні докази на підтвердження наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння, наведених інспектором у протоколі. Разом із тим, зазначає, що показники приладу Драгер не можуть братися до уваги, оскільки результати вимірів не показують вміст алкоголю в крові, а Драгер вимірює лише вміст парів алкоголю у видихуваному повітрі, і при цьому, ні в протоколі, ні в оскаржуваній постанові не зазначено даних про модель та маркування технічного пристрою, калібрування (повірку) такого тощо. Крім того, звертає увагу на те, що він проживає разом із дружиною та її матір`ю, які є безробітними, працює комірником у ТОВ «КПБ-Інвест», має також на утриманні сестру, яка є інвалідом ІІ групи з дитинства, а тому, безпідставне накладення на нього штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами поставить його родину в скрутне матеріальне становище, так як його заробіток є єдиним джерелом доходу сім`ї. Зазначає і про те, що пропустив строк на апеляційне оскарження із поважних причин, оскільки постанова була вручена його тещі за місцем проживання лише 14.02.2021. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підстав ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Бомбушкар С.П., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного на оскарження судового рішення строку апеляційний суд бере до уваги такі обставини та факти.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Бомбушкар С.П., не брали участь у розгляді справи судом першої інстанції, і при цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що суд першої інстанції належним чином повідомив ОСОБА_1 та адвоката Бомбушкар С.П. про час та місце розгляду справи. Разом із тим, у матеріалах справи відсутні відомості про час отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу - поважними, у зв`язку з чим, строк на апеляційне оскарження судового рішення поновлюється.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке. 

Апеляційний суд, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги. 

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП. 

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 087582 підтверджено, що 20.12.2020 о 06 год. 05 хв. по вул. Лінській, 28 у смт. Середнє Ужгородського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджується проведеним зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків оглядом, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 підписав протоколу, отримав його копію, однак відмовився від надання будь-яких пояснень по суті правопорушення (а. с. 1).

З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що такий проведено за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку з виявленими у гр. ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, - результат огляду - 1, 05 % проміле (а. с. 3), що також підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою тестування на алкоголь (а. с. 2). Разом із тим, із Акту огляду та роздруківки тестування вбачається, що такі підписані ОСОБА_1 і те, що ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо результатів тестування та процедури освідчення не подавав. 

З письмових пояснень гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - свідків правопорушення, вбачається, що 20.12.2020 о 06 год. 05 хв. по вул. Лінській, 28 у смт. Середнє Ужгородського району, свідки були запрошені для засвідчення факту проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6810», результат огляду - 1, 05 % проміле (а. с. 2, 3).

З наявного у матеріалах справи рапорту поліцейського СРПП № 4 Ужгородського РВ Стойка М. вбачається, що 20.12.2020 о 06 год. 05 хв. по вул. Лінській, 28 у смт. Середнє Ужгородського району, під час патрулювання поліцейським був зупинений автомобіль марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в якому в темну пору доби не працював задній габарит (а. с. 5).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії АОВ № 001479 від 04.11.2006.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Ужгородського РВ Стойка М. був упереджений при проведенні перевірки водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту в ході розгляду апеляційної скарги. 

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Стойка М. у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту в ході розгляду апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд доходить висновку про те, що вищевказаний інспектор діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи не встановлено й буль-яких даних про те, що в громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були підстави для обмови ОСОБА_1 у тому, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що саме у їх присутності проводився огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, - такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано й на такі не посилалася сторона захисту в ході апеляційного розгляду справи. 

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема Акту та роздруківки тестування, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною і що у діях ОСОБА_1 немає складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а висновок суду ґрунтується виключно на припущеннях ; що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про дотримання працівниками поліції порядку направлення його на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу, а також відсутні докази на підтвердження наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння, наведених інспектором у протоколі ; що показники приладу Драгер не можуть братися до уваги, оскільки результати вимірів не показують вміст алкоголю в крові, а Драгер вимірює лише вміст парів алкоголю у видихуваному повітрі, і при цьому, ні в протоколі, ні в оскаржуваній постанові не зазначено даних про модель та маркування технічного пристрою, калібрування (повірку) такого, - апеляційний суд, з огляду на вищенаведене, відхиляє як такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не повідомивши його про час та місце розгляду справи, апеляційний суд, з огляду на положення ст. 247 КУпАП, не визнає такими, що вплинули на законність та обґрунтованість постановленого у справі судового рішення і не дають підстав для його скасування. Тому вказані доводи відхиляються.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким дана правильна оцінка в постанові; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. Апеляційний суд також вважає, що дані про особу правопорушника - проживає разом із дружиною та її матір`ю, які є безробітними, працює комірником у ТОВ «КПБ-Інвест», має також на утриманні сестру, яка є інвалідом ІІ групи з дитинства, на які вказується в апеляційній скарзі, не впливають на вид та розмір накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, яке визнається справедливим.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. 

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення. 

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                
                                                       П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан