УХВАЛА

26 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/1006/2020
адміністративне провадження № К/9901/14038/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                     Бевзенка В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі №520/1006/2020 за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна регуляторна служба України, про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
У 2020 році Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (далі - позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг(далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна регуляторна служба України, в якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 17.12.2019 № 2891 про накладення штрафу на позивача за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу у розмірі 850 000,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.
19.04.2021 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, надіслана 16.04.2021, в якій скаржник просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 та залишити в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020.
Ухвалою Верховного Суду від 26.04.2021 у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.
На виконання вимог ухвали від скаржника 05.05.2021 надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020, зазначаючи, що на його адресу не було надіслано копію повного тексту оскаржуваної постанови, який було складено 28.12.2020. Водночас скаржник зазначає, що отримав нарочно 17.03.2021 копію оскаржуваної постанови у Харківському окружному адміністративному суді. На підтвердження вказаної інформації скаржником надано копію 10-ї сторінки оскаржуваної постанови.
В ухвалі від 26.04.2021 вже зазначалось, що вказана копія останньої сторінки оскаржуваної постанови не є належним підтвердженням отримання копії судового рішення, оскільки остання не містить відмітки про її вручення засвідченої уповноваженою особою.
Належними доказами факту отримання копії судового рішення можуть бути, зокрема, довідка суду про дату видачі копії відповідного судового рішення тощо.
Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята 21.12.2020, повний текст складено 28.12.2020.
Отже за загальним правилом перебіг строку касаційного оскарження починається з моменту проголошення або складання повного тексту судового рішення. 
Частина друга статті 329 КАС України визначає умови поновлення вищенаведеного строку на касаційне оскарження. 
Згідно із частиною першою статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Верховний Суд наголошує, що   статтею 44 КАС України   передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.
Також згідно з частиною першою   статті 45 КАС України   учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Наведеними положеннями   КАС України   чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, і, передовсім, щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Важливість дотримання строків звернення з касаційною скаргою зумовлена також й тим, що у контексті концепції справедливого судового розгляду особливу цінність має принцип юридичної визначеності, який передбачає дотримання принципу   res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення тільки задля повторного слухання справи й ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, тільки коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами
За змістом наведених норм саме скаржник, як особа яка ініціює поновлення встановленого законом строку, має право на поновлення строку за умови надання інформації про день вручення йому такого судового рішення. 
Проте на виконання зазначених норм та застережень наведених в ухвалі від 26.04.2021 скаржник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту та часу отримання повного тексту постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020, у тому числі не надано доказів отримання, як стверджує скаржник, 17.03.2021.
За такого правового регулювання та встановлених обставин, Верховний Суд керується приписами частини першої статті 329 строк, згідно із якою строк звернення з касаційною скаргою обчислюється з дня складення повного судового рішення, тобто з 28.12.2020.
Проте касаційна скарга була надіслана на адресу Верховного Суду 16.04.2021, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, який передбачено статтею 329 КАС України та закінчився 27.01.2021.
Станом на 25.05.2021 недоліки касаційної скарги зазначені в ухвалі від 26.04.2021 не усунуті.
За такого правового регулювання та встановлених обставин, Верховний Суд вважає необґрунтованим клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та визнає підстави, зазначені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, неповажними.
Згідно із пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.
Отже у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 329, 332, 333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 - відмовити.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі №520/1006/2020 за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна регуляторна служба України, про визнання протиправною та скасування постанови.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя - доповідач:                                                                                           С.М. Чиркін
Судді:                                                                                                     В.М. Бевзенко
                                                                                                              О.П. Стародуб