ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 р. 	Справа № 520/4539/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. 
за участю секретаря судового засідання  Ігнатьєвої К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 (суддя Мороко А.С.,  61022, м. Харків, майдан Свободи, 6 , повний текст складено 09.12.20) по справі № 520/4539/19
          за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод металургійного інструмента "Вектор"  
          до          Головного управління ДПС у Харківській області                  
          про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський завод металургійного інструмента "Вектор"  звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 00000311411 від 22.02.2019 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 766759,50 грн, з яких 511173,00 грн - за основним платежем та  255586,50 грн - за штрафними санкціями; скасувати податкове-повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області  № 00000321411 від 22.02.2019 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 173280,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 адміністративний позов задоволено.
Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 00000311411 від 22.02.2019 з податку на додану вартість в загальному розмірі 766759 (сімсот шістдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн 50 коп.
Скасовано податкове - повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 00000321411 від 22.02.2019 з податку на додану вартість в загальному розмірі 173280 (сто сімдесят три тисячі двісті вісімдесят) грн 00 коп.
Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод металургійного інструмента "Вектор" (ідентифікаційний код - 36035739) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (ідентифікаційний код - 43143704) судовий збір у розмірі 14101 (чотирнадцять тисяч сто одна) грн 00 коп.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства. Також відповідач посилається на наявність у контролюючого органу негативної податкової інформації стосовно контрагентів позивача ТОВ "Волтех",  ТОВ "Сафіна ЛТД", ТОВ "Стальстандарт", ТОВ "Продос".
Позивачем  подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Представник позивача заперечував  проти апеляційної скарги, також подав відзив на апеляційну скаргу в якому заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану постанову суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що на підставі направлення від 24.01.2019 № 592, виданого Головним управлінням ДФС у Харківській області та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 22.01.2019 № 466 податковим органом проведено позапланову документальну виїзну  перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод металургійного інструмента "Вектор" з питань дотримання  вимог податкового та іншого законодавства по господарським взаємовідносинам з ТОВ "Волтех" за січень, лютий 2018 року, з ТОВ "Сафіна ЛТД" за травень 2018 року, з ТОВ "Стальстандарт" за квітень 2018 року, з ТОВ "Продос" за лютий, березень 2018 року, з ТОВ "Торговий дім "Машсервіс" за березень 2018 року та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), отриманих від вищевказаних контрагентів – постачальників.
За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт № 328/20-40-14-11-10/36035739 від 06.02.2019, яким встановлено порушення позивачем вимог п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, ТОВ "ХЗМІ "Вектор" допущено порушення податкового кредиту на загальну суму 684453,00 грн, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету на загальну суму у розмірі 511173,00 грн, в т.ч. за січень 2018 року, всього у сумі 58384,00 грн, за квітень 2018 року всього у сумі 133962,00 грн, за травень 2018 року, всього у сумі 19870,00 грн та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту на загальну суму 173280,00 грн за травень 2018 року.
На підставі вказаних висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено – податкове повідомлення – рішення № 00000311411 від 22.02.2019 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 766759,50 грн, з яких: 511173,00 грн - за основним платежем та 255586,50 грн - за штрафними санкціями; податкове повідомлення – рішення № 00000321411 від 22.02.2019 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 173280,00 грн.
Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями – рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, прийнято рішення за відсутності передбачених законом підстав та при невірному застосуванні норм законодавства.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ "ХЗМІ "Вектор" та ТОВ "Продос" укладено договір № 24/05-2017 від 24.05.2017, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався своїми силами і засобами надати послуги з переробки давальницької сировини і виготовлення готової продукції, а замовник зобов`язався прийняти результати переробки та здійснити оплату за виконані роботи згідно умов цього договору (а.с.10).
Факт здійснення господарської операції підтверджується первинними документами,  які були надані позивачем, а саме: додатком № 8 від 02.02.2018, товарно-транспортною накладною № Р118 від 02.02.2018, актом  надання послуг № 530 від 02.02.2018 ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА", актом № 8 передачу давальницької сировини віл 02.02.2018 до договору № 24/05-2017 від 02.02.2018 з ТОВ "Продос", актом № 8 про передачу продукції, виробленої з давальницької сировини від 09.02.2018 до договору № 24/05-2017 від  02.02.2018, атом № 11 надання послуг з переробки від  09.02.2018, товарно-транспортною накладною № 003284 від 09.02.2018, актом надання послуг № 664 від 09.02.2018, додатком  № 9 від 01.03.2018, товарно-транспортую  накладною №P281 від 01.03.2018, атом про надання послуг № 1051 від 01.03.2018 ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА", актом № 9 про передачу давальницької  сировини від 01.03.2018, актом № 9 про передачу продукції, виробленої з давальницької сировини від 06.03.2018, актом  № 6 надання послуг з переробки від 06.03.2018, товарно-транспортною  накладною  № 003292 від 06.03.2018, актом надання послуг № 1103 від 06.03.2018  ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА", ТОВ "ПРОДОС", виготовлено, згідно акту № 11 від 09.02.2018 труба 4060 - 968 шт. на суму 400752,00 грн. в т.ч. ПДВ – грн.
Відповідно до укладеного 24.03.2017 договору № 20/2017/705 ТОВ "Харківський завод металургійного інструменту "Вектор", як постачальник, передає, а покупець -  ПАТ "Запорожсталь" приймає та оплачує обладнання, які передбачені цим договором.
Виконання господарських операцій за вказаним договором підтверджується специфікацією  № 6 від 17.01.2018, товарно-транспортною накладною № 003290 від 28.02.2018, довіреністю  № 972119951102 від 28.02.2018, товарно-транспортною накладною  № 003290 від 28.02.2018, актом надання транспортних послуг № 1052 від 01.03.2018  ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА".
Згідно акту № 6 від  06.03.201 виготовлені: труба 4060 - 1084 шт. на суму 403248,00 грн, в т.ч. ПДВ - 67208,00 грн., реалізовано 13.03.2018  на ПАТ  "Запоріжсталь" - 643 шт., згідно наступних документів: договір № 20 2017705 від 24.03.2017, специфікація № 6 від 17.01.2018,  видаткова накладна № РН-017 від 13.03.2018, довіреність № 97212073/1330 від 13.03.2018, товарно-транспортна накладна № 003294 від 13.03.2018, акт надання транспортних послуг №1203 від 14.03.2018 ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА".
27.03.2018  на адресу  ТОВ "ФЕНІКС" позивачем реалізовано  441 шт., згідно контракту на поставку товарів № 01 02-18 від 01.02.2018, специфікацією № 2 від 01.03.2018, вантажною митною декларацією  форми МД-2 № UA807170/2018 013700 від 27.03.2018, товарно-транспортною  накладною CMR А№0067618 від 27.03.2018, актом надання транспортних послуг № 375 від 28.03.2018  ТОВ "СОНОРА-ХАРК1В".
15 січня 2018 між  ТОВ "ХЗМІ "Вектор" та ТОВ "ТД "МАШСЕРВІС" укладено договір поставки.
Факт реального здійснення господарської операції за вказаним договором підтверджують  наступні  первинними документами: специфікація № 8 від  07.03.2018, видаткова накладна № 104 від 07.03.2018, товарно-транспортна накладна № 003292 від 07.03.2018, акт надання послуг № 1244 від 16.03.2018 ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА", специфікація № 9 від 12.03.2018, видаткова накладна № 123 від 12.03.2018, товарно-транспортна накладна № 003293 від 12.03.2018.
Між ТОВ "ХЗМІ "Вектор" та ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ"  укладено договір № 26-03/2018 надання послуг від 26.03.2018.
Факт здійснення господарської операції за вказаним договором підтверджується додатком №1 від 28.03.2018, товарно-транспортною накладною № Р432 від 28.03.2018, актом  надання послуг № 1484 від 28.03.2018, актом № 1 про передачу давальницької сировини від 28.03.2018, актом № 1 про передачу продукції, виробленої з давальницької  сировини від 04.04.2018, актом № 14 надання послуг з переробки від 04.04.2018, товарно-транспортною накладною № 003298 від 04.04.2018, актом надання послуг № 1647 від 04.04.2018, додатком № 2 від 30.03.2018, актом надання послуг № 1558 від 30.03.2018, актом № 2 про передачу давальницької сировини від 30.03.2018, актом № 2 про передачу продукції, виробленої з давальницької сировини від 06.04.2018, актом № 23 надання послуг з переробки від 06.04.2018, актом надання послуг № 1723 від 06.04.2018, додатком № 3 від 20.04.2018, актом надання послуг № 1947 від 20.04.2018, актом № 3 про передачу давальницької сировини віл 20.04.2018, актом № 3 про передачу продукції, виробленої з давальницької сировини від 26.04.2018, актом № 433 надання послуг з переробки від 26.04.2018 з ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", товарно-транспортною накладною № 003301 від 26.04.2018, актом надання послуг № 2052 від 26.04.2018.  
ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ" виготовлено згідно акту № 14 від 04.04.2018 трубу 4060 - 1051 шт., трубу 4150- 85 шт. на суму 422592,00 грн., в т.ч. ПДВ - 70432,00 грн. 16.05.2018 на ПРАТ "МК "Азовсталь" реалізовано  708 шт. (труба 4060) у складі 944 шт., що підтверджується договором № 089ЛО/248 від 01.03.2016, специфікацією № 11 від 29.01.2018, видатковою  накладною № РН-025 від 16.05.2018, довіреністю № 1023 від 16.05.2018, товарно-транспортною накладною № 003305 від 16.05.2018, актом надання транспортних послуг № 2455 від 21.05.2018.
30 травня 2018 року на ТОВ "Фенікс" реалізовано товар, що підтверджується контрактом на поставку товарів № 01/02-18 від 01.02.2018, специфікацією  № 3 від 09.04.2018, вантажною митною декларацією форми МД-2 № UA807170/2018/025633 від 30.05.2018, товарно-транспортною накладною CMR А від 30.05.2018.
Між ТОВ "Харківський завод металургійного інструмента "Вектор" та ПАТ "Запоріжсталь" укладено договір поставки  № 20/2018/874 від 10.04.2018. Виконання зобов`язань за вказаним договором підтверджується специфікацією № 1 від 10.04.2018,  видатковою накладною № РН-027 від 23.05.2018, товарно-транспортною накладною  № 003307 від 23.05.2018.
01.02.2018 між позивачем та ТОВ "Фенікс" укладено контракт на поставку товарів             № 01/02-18.
Виконання умов контракту підтверджується специфікацією № 3 від 09.04.2018, вантажною митною декларацією форми МД-2 № UA807170/2018/025633 від 30.05.2018, товарно-транспортною накладною CMR А від 30.05.2018.
22 травня 2018 між ТОВ "ХЗМІ "ВЕКТОР" та ТОВ "САФІНЛ ЛТД"  укладено договір надання послуг № 22-052018.
Факт здійснення господарської операції за вказаним договором підтверджується додатком № 1 від 22.05.2018, товарно-транспортною накладною № Р928 від 22.05.2018, актом надання послуг № 2489 від 22.05.2018, актом № 1 про передачу давальницької сировини від 22.05.2018, актом № 171 про передачу продукції, виробленої з давальницької  сировини від 29.05.2018, актом № 171 надання послуг з переробки від 29.05.2018, актом надання послуг           № 2596 від 29.05.2018, додатком № 2 від 24.05.2018, товарно-транспортною накладною № Р956 від 24.05.2018, актом надання послуг № 2544 від 24.05.2018, актом № 2 про передачу давальницької сировини від 24.05.2018, актом № 2 про передачу продукції, виробленої з давальницької сировини від 31.05.2018, актом № 172 надання послуг з переробки від 31.05.2018, товарно-транспортною накладною №003312 від 31.05.2018, актом надання послуг № 2663 від 31.05.2018.  
Згідно акту № 171 від 29.05.2018 виготовлено продукцію та 13.06.2018 реалізовано на ПАТ "Запоріжсталь". 05 червня 2018 року на адресу ТОВ "Фенікс" реалізовано 803 шт. (труба 4400), згідно наступних документів: контракт на поставку товарів № 01 /02-18 від 01.02.2018, специфікація № 5 від 01.06.2018, вантажна митна декларація форма МД-2                                      № UA807170/2018/026776 від 05.06.2018, товарно-транспортна накладна CMR А № 225322 від 05.06.2018, акт надання транспортних послуг № 752 від 07.06.2018  ТОВ "СОНОРА-ХАРК1В".
Реалізовано 09.08.2018 на ТОВ "ФЕНІКС" - 42 шт. (труба 4400) у складі 1026 шт., згідно наступних документів: контракт на поставку товарів № 01/02-18 від 01.02.2018, специфікація    № 7 від 26.06.2018, вантажна митна декларація форма МД-2 №UA807170/2018/038759 від 09.08.2018, товарно-транспортна накладна CMRА № 0057656 від 09.08.2018, акт надання транспортних послуг № 1047 від 11.08.2018 ТОВ "Сонора-ХАРКІВ".
03 січня 2018 року між ТОВ "ХЗМІ "ВЕКТОР" та ТОВ "ДАРДЖЕСТ" укладено договір № 03/01.
Факт здійснення господарських операцій за вказаним договором підтверджується додатком № 1 від 04.01.2018, товарно-транспортною  накладною №Р5 від 04.01.2018, актом надання послуг № 26 від 04.01.2018, актом №1 про передачу давальницької сировини від 04.01.2018, актом № 1 про передачу продукції, виробленої з давальницької сировини від 09.01.2018, актом № 14 надання послуг з переробки від 09.01.2018, актом надання послуг № 65 від 09.01.2018  ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА", додатком № 2 від 10.01.2018,  товарно-транспортною  накладною  № 003273 від 15.01.2018, актом надання послуг № 148 від 15.01.2018, актом № 2 про передачу давальницької сировини від 10.01.2018, актом № 2 про передачу продукції,  виробленої з давальницької сировини від 15.01.2018,  актом про надання послуг з переробки від 15.01.2018 з ТОВ "ДАРДЖЕСТ", товарно-транспортною накладною         № ДП63 від 10.01.2018, актом надання послуг № 75 від 10.01.2018 ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА", додатком № 3 від 18.01.2018, товарно-транспортною накладною № 003276 від 25.01.2018,  актом надання послуг № 376 від 25.01.2018 ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА", актом  №3 про передачу давальницької сировини від 18.01.2018, актом № З про передачу продукції, виробленої з давальницької сировини від 25.01.2018, актом № 164 надання послуг з переробки від 25.01.2018 ТОВ "ДАРДЖЕСТ", товарно-транспортною накладною № ДП 147 від 18.01.2018, актом надання послуг № 235 від 18.01.2018 ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА", додатком № 24 від 30.01.2018, товарно-транспортною накладною №003282 від 05.02.2018, актом надання послуг     № 553 від 05.02.2018, актом № 24 про передачу давальницької сировини, актом № 24 про передачу продукції, виробленої з давальницької сировини від 05.02.2018, актом № 2-15 надання послуг з переробки від 05.02.2018, товарно-транспортною накладною № Р86 від 30.01.2018, актом надання послуг № 2-459 від 30.01.2018 ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА".
Згідно акту № 14 від 09.01.2018 виготовлено:  труба 4060-516шт., на суму 213624,00 грн, в т.ч. ПДВ-35604,00 грн. Реалізовано  29.01.2018 на ПРЛТ "МК "Азовсталь" - 152 шт. (труба 4060) у складі 1200 шт., згідно  документів: договір № 089ЛО/248 від 01.03.2016, специфікація № 10 від 29.01.2018, видаткова накладна № РН-006 віл 29.01.2018, довіреність № 0175 від  26.01.2018, товарно-транспортна накладна № 003279 від 29.01.2018, акт надання транспортних послуг № 21253489 від 31.01.2018  ТОВ "УКРІНФОРМТРЕЙД".
27.03.2018 реалізовано на ТОВ "ФЕНІКС" - 364 шт. (труба 4060) у складі 1100 шт., згідно наступних документів: контракт на поставку товарів № 01/02-18 від 01.02.2018, специфікація № 2 від 01.03.2018, вантажна митна декларація форма МД-2 № 2UA8071702018/013700 від 27.03.2018, товарно-транспортна накладна CMRА №0067618 від 27.03.2018, акт надання транспортних послуг № 375 від 28.03.2018 ТОВ "СОНОРА-ХАРКІВ".
Згідно акту № 48 від 15.01.2018 виготовлено круг ф32- 820 шт. на суму 196800,00 грн, вт.ч. ПДВ-32800,00 грн. Реалізовано  20.02.2018  на ПАТ  "ММК імені Ілліча" - 800 шт., згідно наступних документів: договір № 358 від 08.02.2018, специфікація № 1 від 08.02.2018, видаткова накладна № РН-012 від 20.02.2018, довіреність № 1027 від 19.02.2018, товарно-транспортна накладна № 003288 від 20.02.2018, акт надання транспортних послуг № 900 від 21.02.2018  ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА". На момент перевірки контролюючим органом 20 штук  не реалізовано.          
Виготовлено згідно акту № 164 від 25.01.2018 круг ф32- 800 шт. на суму 196800,00 грн, в т.ч. ПДВ 32800,00 грн. Реалізовано 15.03.2018 на ПрАТ "ММК ім. Ілліча" - 800 шт., згідно наступних документів: договір № 358 від 08.02.2018, специфікація № 1 від 08.02.2018, видаткова накладна № РН-020 від 15.03.2018, товарно-транспортна накладна № 003295 від 15.03.2018, акт надання транспортних послуг № 1244 від 16.03.2018  ТОВ "СП АВЕК-СОПОРА". На момент перевірки контролюючим органом 20 штук було не реалізовано.
Виготовлено, згідно акту № 15 від 05.02.2018 - 515 шт. (труба 4060), 515 шт. (труба 4150) на суму 426420,00 грн в т.ч. ПДВ 71070,00 грн. Реалізовано  12.02.2018  на ПРАТ "МК "Азовсталь" - 444 шт. (труба 4060),у складі 1100 шт. згідно наступних  документів: договір         № 089ло/248 від 01.03.2016, специфікація № 11 від 29.01.2018, видаткова накладна № РН-010 від 12.02.2018, довіреність № 0257 від 08.02.2018, товарно-транспортна накладна № 003286 від 12.02.2018, акт надання транспортних послуг № 719 від 13.02.2018 ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА", реалізовано 28.02.2018 на ПАТ "Запоріжсталь" - 32 шт. (труба 4060), у складі 1000 шт., згідно наступних документів: договір № 20/2017/705 від 24.03.2017, специфікація № 6 від 17.01.2018, видаткова накладна № РН-013 від 28.02.2018, довіреність № 97211995/1102 від 28.02.2018, товарно-транспортна накладна № 003290 від 28.02.2018, акт надання транспортних послуг          № 1052 від 01.03.2018 ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА". Реалізовано  27.03.2018  на ТОВ "ФЕНІКС" - 39 шт. (труба 4060) у складі 1100 шт., згідно наступних документів: контракт на поставку товарів №01/02-18 від 01.02.2018, специфікація № 2 від 01.03.2018, вантажна митна декларація форма МД-2 №UA807170/2018/013700 від 27.03.2018, товарно-транспортна накладна CMRА      № 0067618 від 27.03.2018, акт надання транспортних ПАТ "Запоріжсталь" - 400 шт. (труба4150), згідно наступних документів: договір № 20/2017/705 від 24.03.2017, специфікація № 6 від 17.01.2018, видаткова накладна № РН-017 від 13.03.2018, довіреність № 97212073/1330 від 13.03.2018, товарно-транспортна накладна № 003294 від 13.03.2018, акт надання транспортних послуг № 1203 від 14.03.2018 ТОВ "СП АВЕК-СОНОРА". Реалізовано 23.05.2018 на ПАТ  "Запоріжсталь" - 115 шт. (труба 4150) у складі 200 шт. згідно наступних документів: договір № 20/2018/874 від 10.04.2018, специфікація № 1 від 10.04.2018, видаткова накладна         № РН-027 від 23.05.2018, довіреність № 9721225/3298 від 23.05.2018, товарно-транспортна накладна № 003307 від 23.05.2018, акт  надання транспортних послуганції та прийняти нове, яким відмовити у зад
Відповідно до пунктів 44.1, 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Для обрахунку об`єкта оподаткування, платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування
Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
За статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Як вбачається з матеріалів справи, правочини укладені між позивачем та його контрагентами виконано кожною стороною, що підтверджується первинними документами.
Згідно із пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
В силу приписів абз. 1 п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Тобто, наведені правові норми Кодексу дозволяють платнику податку формувати витрати у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, витрати. При цьому, неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.
Так, договори, укладені позивачем із його конрагентами  та первинні документи, що підтверджують реальність вказаного правочину, оформлені сторонами належним чином.
Таким чином, суд приходить до висновку, що проведені господарські операції за вищевказаними правочинами мали реальну господарську ціль для досягнення мети, а саме отримання прибутку.
Поряд із тим, в ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за правочинами, укладеними з контрагентами іншого результату, ніж отримання прибутку.
Таким чином, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди позивача  є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків. А відповідно свідчить про реальність (фактичність) операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового.
Позивачем як доказ здійснення господарських операцій, були надані суду усі належним чином засвідчені копії податкових, видаткових накладних, актів виконаних робіт (послуг). Вказані документи відповідають вимогами первинності в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і являються підставою для бухгалтерського та податкового обліку.
Спірні правочини укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.
Отже, дані первинні документи визнаються судом належним та допустимим доказом наявності між позивачем та контрагентами позивача факту вчинення правочинів в розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України. Згідно ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Доказів наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність стверджень  про 
Щодо висновків контролюючого органу про порушення позивачем п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість в сумі,  колегія суддів   зазначає наступне.
Так, контролюючий орган зазначив, що позивачем не підтверджено попередньо включені до складу податкового кредиту, суми податку, проте, суд не погоджується із вказаним висновком, виходячи із наступного.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг); б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності)); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України (в редакції згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016).
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України).
За правилами п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою  пунктом 193.1   статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені між позивачем та його контрагентами виконано кожною стороною цих договорів, що підтверджується первинними документами.
Спірні правочини укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.
Матеріали справи свідчать, що надані первинні документи за своєю формою та змістом не суперечать вимогам податкового законодавства та мають необхідні обов`язкові реквізити, визначені законом.
Доказів повернення коштів до контрагентів позивача після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту (і це не заперечується сторонами) про належну оплату товару (послуг) визнаються судом належними та допустимими доказами реальності вчинених між позивачем та контрагентами позивача господарських операцій.
Щодо посилань податкового органу на відсутність у контрагента позивача основних засобів,  відсутності достатньої кількості працівників, відсутність за податковою адресою, відсутність складських приміщень, відсутність трудових ресурсів тощо,  то суд апеляційної інстанції зазначає, що якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, тощо, то відповідно, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 61 Конституції України, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.
Так, за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків, будь-які порушення виконавцем послуг правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на валові витрати чи податковий кредит.
Платник податків (покупець товару) не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням виконавцем послуг вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів, а надто тих, з якими у позивача відсутні взаємовідносини. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.
Європейський суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України" (рішення від 09.01.2007 року (заява № 803/02), вказав на те, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.
Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані, саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 18.12.2018 року по справі № 816/1118/17, від 15.01.2019 року по справі №809/2918/13-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
При цьому, колегія суддів зазначає, що факт наявності кримінального провадження, або отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.
Доказів наявності вироків суду відносно контрагентів позивача за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво), відповідачем не надано ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, а договори, укладені між позивачем з вказаними контрагентами недійсними не визнавались.
Один лише факт здійснення кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено обвинувального вироку або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, в силу приписів ч. 6 ст. 78 КАС України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 826/24815/15, від 26.03.2020 року у справі № 826/9967/16, від 04.02.2020 року у справі № 810/847/16.
В той же час посилання відповідача в апеляційній скарзі на наявну у контролюючого органу негативну податкову інформацію колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, складених за наслідками проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентами та не є належними доказами в розумінні процесуального закону.
Так, податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначаються податкові зобов`язання платника податків, приймаються податковим органом за результатами безпосередньої оцінки фінансово-господарських документів, активів та інших обставин господарської діяльності особи, з дотриманням визначеної законом процедури, висновки податкового органу повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів. 
Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.
Крім того, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03 вересня 2019 року у справі № 810/3790/17, відповідно до яких податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу необґрунтованості  стверджень, що надані позивачем суду акти передачі давальницької сировини, акти виконаних робіт (звіти про виконані роботи) не були надані під час перевірки, у зв`язку з чим, не можуть отримати оцінку документів, що підтверджують господарську операцію, оскільки супровідними листами № 18/01 та 19/01 від 29.01.2019 (а.с. 252-255 т.2) підтверджено надання  під час перевірки ТОВ "Харківський завод металургійного інструмента "Вектор" вказаних актів.
Отже, висновки відповідача, на підставі яких були винесено оскаржувані рішення не базуються на первинних господарських документах. Окрім того, висновки щодо позивача були сформовані виключно у зв`язку з оцінкою діяльності не самого позивача, а його контрагентів.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи, що встановлені відповідачем за наслідком проведеної перевірки порушення позивачем вимог діючого законодавства не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що нарахування податковим органом за зазначені вище порушення сум грошового зобов`язання є протиправним, та як наслідок спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову.
Оцінюючи доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка.
Таким чином, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 по справі № 520/4539/19  залишити без змін  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко   	
Постанова складена в повному обсязі  26.04.21. 
(у зв`язку з перебування судді Бершова Г.Є. у відрядженні)