П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/6132/20	
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просила суд:
- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача про перерахунок пенсії №94801063308 від 10.11.2020 в частині зменшення її відсоткового розміру з 90% до 60% від заробітку та обмеження її максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність;
- зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 20.10.2020  року №21-434вих20 у розмірі 90% та без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона набула право на пенсію за ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р., у розмірі 90% від заробітної плати без обмеження максимального розміру, а тому прийняті в подальшому зміни законодавства щодо зменшення відсоткового розміру пенсії від заробітної плати та встановлення максимальних обмежень, не може бути до неї застосовано.  При цьому позивач посилалась на Рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99, який висловив позицію стосовно того, що гарантії працівників правоохоронних органів, зміна їх обсягу, не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Також, позивач послалася на судову практику в аналогічних адміністративних справах, зокрема постанови Верховного Суду від 26.06.2018 в справі №686/17309/17, від 03.10.2018 у справі №127/4267/17, від 12.11.2019 у справі №360/1428/17.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 .
Визнане протиправним та скасоване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 №94801063308 від 10.11.2020 в частині зменшення її розміру з 90% до 60% від заробітку.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-434вих20, у розмірі 90% від заробітку.
В задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 №94801063308 від 10.11.2020 р. в частині визначення до виплати суми пенсії в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020 р., - відмовлено.
Не погоджуючись із  судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нову постанову, якою задовольнити ці позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначила, що рішення відповідача у частині обмеження граничного розміру пенсійних виплат 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, є необґрунтованим, незаконним та таким, що порушує конституційні права на соціальний захист та пенсійне забезпечення, гарантоване Конституцією України та законами України.
На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував той факт, що починаючи з 13.12.2019 р. поновлено право апелянта на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих працівників прокуратури, яке було обмежено внаслідок неконституційних змін, внесених до законодавства України.
У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач посилається на правомірність оскаржуваного рішення та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ОСОБА_1 працювала в органах прокуратури на різних посадах з 1 серпня 1989 року по 22 травня 2017 року, та має стаж роботи майже 27 років.
Разом з тим, право на пенсію за вислугою років, ОСОБА_1 отримала ще в 2007 році, та з 05.10.2007 року отримувала пенсію відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 р., якій діяв на той час.
20.10.2020 р. ОСОБА_1 отримала від Миколаївської обласної прокуратури довідку №21-434вих-20 про розмір заробітної плати, що зараховується для перерахунку пенсії, який склав 64845,08 гривень (а.с. 190).
20.10.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області з заявою про перерахунок пенсії. До заяви позивачкою додано довідку №21-434вих-20.
10.11.2020 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №21-434 вих-20 від 20.10.2020.
При цьому основний розмір пенсії обраховано в сумі 38907,05 гривень, що складає 60% від суми її місячної (чинної) заробітної плати, та пенсію призначено до виплати в розмірі 17690 гривень, з урахуванням обмеження в 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому зміни у законодавстві щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Відмовляючи у задоволені  позовних вимог щодо скасування рішення про перерахунок пенсії в частині визначення до виплати суми пенсії в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, а також зобов`язання здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020 р., суд першої інстанції виходів з того, що норми закону, яким введено  обмеження пенсії граничним розміром, у встановленому порядку не були визнані неконституційними, а тому підлягають застосуванню.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права в межах вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 за №1789-ХІІ.
Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 за №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 за №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
У Рішенні Другого сенату Конституційного Суду України №7-р (ІІ)2019 від 13.12.2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) (чинне з 13.12.2019) зазначено:
«…Конституційний Суд України вирішив:
1. Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
2. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
3. Установити такий порядок виконання цього Рішення: - частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; - частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
4. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено. …».
Частиною другою статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 року № 2136-VIII.
Отже, рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 змінило законодавче регулювання для правовідносин, що мають місце з дати його ухвалення.
Таким чином, положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII зі змінами, якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 7-р(II)/2019 (справа № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), як це визначено статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», тобто з 13.12.2019.
Відтак, з 13.12.2019 Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.
За таких обставин справи, суд вважає, що з 13.12.2019 року у позивача виникло право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, а також у зв`язку із призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових заробітної плати, як при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка набрала законної сили 06.09.2017 року, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам. А отже, вказана постанова, є підставою для проведення перерахунку пенсії за вислугу років позивача. Також з 01.01.2020 року Постановою КМУ № 1155 від 11.12.2019 року було передбачено чергове підвищення посадових окладів та надбавок.
Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі Постанови КМУ №657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, апелянт набула право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019 року.
Разом з тим, як зазначено в рішенні Конституційного Суду України по справі №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 року «Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії».
Отже, враховуючи факт отримання апелянтом довідки Миколаївської обласної прокуратури №21-434 вих-20 від 20.10.2020 року про розмір заробітної плати станом на 11.09.2020, яка свідчить про зміну складових заробітної плати та її розміру, то апелянт має право на перерахунок пенсії з 01.10.2020 р.
Матеріали справи свідчать, що відповідач частково погодився з необхідністю перерахунку пенсії позивача після ухвалення Конституційним Судом рішення № 7-р/ІІ/2019 від 13.12.2019 р., разом з тим, здійснив такий перерахунок не з 01.10.2020 р., а з 01.12.2020 р., при цьому застосував при такому перерахунку інший відсоток пенсії до заробітної плати, ніж той, що був на час призначення пенсії позивачу, та обмежив місячний розмір пенсії 10 прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність.
Щодо права позивача на перерахунок пенсії в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, то суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що саме в такому відсотковому розмірі позивачу була призначена пенсія відповідно до ч.2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, і вона її отримував до 01.12.2020 р. На час  призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч. 13 та 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.
Частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII (яка застосовується в первинній редакції) також не передбачає ніякого регулювання відсоткового розміру пенсії по відношенню до заробітної плати прокурора.
Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо безпідставності застосування до спірних правовідносин норм Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, які передбачають розмір пенсії 60 % від заробітної плати, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності, а не перераховується.
На незмінність відсоткового розміру вже призначених пенсій Верховний Суд України вказував у справах №№ 21-348а/13, № 21-420а/13 (рішення від 10.12.2013), № 127/11720/14-а (рішення від 06.10.2015), зазначивши, що при перерахунку пенсій повинен застосовуватися той відсоток, який діяв на момент призначення.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04.02.2019 р., залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 р., по зразковій справі № 240/5401/18 також вказав, що відсотки, які були при призначенні пенсії, повинні зберігатись і в подальшому при проведенні перерахунку.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач, застосовуючи інший розмір пенсії по відношенню до місячної заробітної плати, діяв не на підставі Конституції та законів України. Відповідачем не доведено правомірність здійснення такого перерахунку пенсії позивача, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.
Проте, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог стосовно скасування рішення про перерахунок пенсії в частині визначення до виплати суми пенсії в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, а також зобов`язання здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020 р.
Абзац шостий частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (в редакції чинній на день звернення апелянта із заявою про перерахунок пенсії) передбачав, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Разом з тим є безпідставним застосування до спірних правовідносин зазначеної норми Закону, оскільки вказаний Закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.
Таку правову позицію сформулював Верховний Суд (справа №360/1428/17). У постанові від 12.11.2019 року зазначено, що дія положень закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. №911-VIII щодо максимального граничного розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016 р. (згідно з п.2 «Прикінцевих положень»). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03.10.2018 р.  у справі № 127/4267/17, від 12.11.2019 р.  у справі 360/1427/17, що повинна враховуватись судом в силу приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.
Таким чином, враховуючи те, що апелянт є пенсіонером за вислугою років з 05.10.2007 року і пенсія була призначена за Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, до розміру пенсії позивача також не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, як такі, що не мають зворотної дії у часі.
Крім того, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.
У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018 зазначено, що положення частини 1 статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Зміст права громадян на соціальний захист, гарантований ст.46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч.1 ст.3); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст.48). На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. У разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб.
Таким чином, новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами України від 02 березня 2015 року №213-VІІ, від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ та від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), оскільки редакції вказаних законів звужують права позивача в частині розміру пенсії.
Відповідно до ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства (Stretch v. the United Kingdom № 44277/98).
Колегія суддів Верховного Суду в постанові від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17 зазначає, що в рішеннях Європейського суду з прав людини закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості.
Враховуюче зазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги апелянта в частині визнання протиправним та скасувати рішення в частині обмеження пенсії граничним розміром у 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатності, зобов`язання здійснити з 01.10.2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугою років без обмеження її граничного розміру, можуть бути задоволені.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення в частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог, що стосуються обмеження пенсії позивача граничним розміром, внаслідок чого, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України,  апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення – скасуванню в частині, з прийняттям нового рішення у відповідній частині.
Керуючись ст. ст. 19, 46, 92 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-77, 242, 257, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №400/6132/20 - скасувати  в частині, якою відмовлено у задоволені позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 №94801063308 від 10.11.2020 року в частині визначення до виплати суми пенсії в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020 року, та в цій частині ухвалити нову постанову.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №94801063308 від 10 листопада 2020 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в частині визначення до виплати суми пенсії в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01 жовтня 2020 року.
В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №400/6132/20 – залишити без змін.
Встановити судовий контроль.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня отримання копії постанови П`яти апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі №400/6132/20.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 24.06.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.