КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №753/3463/20                                          Головуючий у І інстанції - Комаревцева Л.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/540/2021       Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
31 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Гуля В.В.,
суддів  Сержанюка А.С., Матвієнко Ю.О.,
за участю секретаря  Линок В.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Слюсар Аліни Володимирівни, скасування довідки розрахунку про заборгованість по аліментам, зобов`язання державного виконавця зробити перерахунок заборгованості по аліментам,-                                                                                                                                                                                 
 
                                                               встановив:
      У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Слюсар А. В., заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_1 .
Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні в Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві знаходиться виконавчий лист № 753/6659/16, виданий Дарницьким районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи з 01 липня 2018 року і до повноліття дитини.
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в місті Києві, із заявою про несплату боржником аліментів. Після цього державним виконавцем було накладено арешт на банківський рахунок в АТ «Альфа-Банк», на якому знаходились кошти в розмірі 10 000 грн і з якого сплачувались аліменти на утримання ОСОБА_3 . При цьому боржник до червня 2019 року сплачував аліменти на утримання сина на банківський картковий рахунок на ім`я сина, який фактично є банківським рахунком ОСОБА_4 . Зазначена обставина була встановлена рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 02 серпня 2018 року.
Державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Слюсар А. В. 12 лютого 2020 року здійснено розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_2 з 01 липня 2018 року по 01 січня 2020 року за аліментами становить 95 000 грн. Разом з тим державним виконавцем не було враховано сплату боржником аліментів за квитанціями.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просив визнати неправомірними дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Слюсар А. В. щодо складання довідки розрахунку заборгованості за аліментами боржника ОСОБА_2 від 12 лютого 2020 року у виконавчому провадженні;
- скасувати довідку розрахунок заборгованості за аліментами, складену 12 лютого 2020 року у виконавчому проваджені № 58383043 державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Слюсар А. В., відкритому на виконання виконавчого листа № 753/6659/16, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 14 листопада 2018 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи з 01 липня 2018 року й до повноліття дитини;
- зобов`язати державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Слюсар А. В. зробити перерахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадження за період із липня 2018 року по лютий 2020 року, з урахуванням платіжних квитанцій про сплату скаржником аліментів на користь ОСОБА_1 .
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 30 березня 2020 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Визнано неправомірними дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Слюсар А. В. щодо складання довідки розрахунку заборгованості за аліментами боржника ОСОБА_2 від 12 лютого 2020 року у виконавчому провадженні № 52832789.
Скасовано довідку розрахунок заборгованості за аліментами, складену 12 лютого 2020 року у виконавчому проваджені державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Слюсар А. В., відкритому на виконання виконавчого листа № 753/6659/16 виданого Дарницьким районним судом міста Києва 14 листопада 2018 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи з 01 липня 2018 року і до повноліття дитини.
Зобов`язано державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Слюсар А. В. зробити перерахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні за період: з липня 2018 року по лютий 2020 року, з урахуванням квитанцій боржника: 07 квітня 2018 року - 2 000 грн, 28 травня 2018 року - 1 000 грн, 08 червня 2018 року - 1 500 грн, 18 липня 2018 року - 2 495 грн, 12 липня - 5 000 грн, 10 серпня 2018 року - 2 500 грн, 21 серпня 2018 року - 2 500 грн, 19 вересня 2018 року - 1 000 грн, 21 вересня 2018 року - 4 000 грн, 16 листопада 2018 року - 5 ;000 грн, 17 грудня 2018 року - 5 000 грн, 16 лютого 2019 року - 5 000 грн, 01 березня 2019 року - 5 000 грн, 20 березня 2019 року - 3 000 грн, 11 травня 2019 року - 7 000 грн, 18 травня 2019 року - 5 000 грн, 13 червня 2019 року - 5 000 грн.
Ухвала суду мотивована тим, що державним виконавцем Слюсар А. В. були здійснені розрахунки заборгованості зі сплати аліментів виходячи з неповних даних, зокрема без врахування квитанцій, наданих ОСОБА_2 та заяви самого стягувача щодо добровільної сплати боржником аліментів до листопада 2018 року, тому довідка розрахунок заборгованості за аліментами складена державним виконавцем без врахування платіжних квитанцій про перерахування аліментів, наданих стягувачем, а тому дії державного виконавця є неправомірними.
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 просила ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги, оскільки квитанції надані ОСОБА_2 на підтвердження сплати аліментів не є належними доказами за відсутності зазначення у них призначення платежу. Судом не встановлено чи дійсно ОСОБА_1 отримала ці кошти та не встановлено тих обставин, що боржник ухиляється від виконання рішення суду про стягнення аліментів. 
Постановою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 30 березня 2020 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року скасовано постанову Київського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року  і передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, оскільки апеляційний суд не з`ясував чи містять матеріали справи докази, що ОСОБА_1 , на користь якої рішенням суду стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина має безперешкодний доступ до цих коштів.
У той час, як вона заперечує щодо наявної сплати аліментів на її користь та звернувшись з заявою до державного виконавця про примусове виконання рішення суду, зазначивши розрахунковий рахунок на який необхідно перераховувати їй кошти визначені судом, квитанції сплачені на різні суми, при цьому не на всіх квитанціях є призначення платежу і поповнення рахунку.
Апеляційним судом не спростовано доводи апеляційної скарги про те, що за статтею 185 СК України ОСОБА_2 добровільно перераховував кошти на ім`я ОСОБА_3 , а не на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року, яким саме на користь ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 .
При повторному апеляційному розгляді судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року у справі № 753/6659/18 за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи з 01 липня 2018 року і до повноліття дитини. Рішення суду набрало законної сили (а.с. 130).
Постановою Головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві 14 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження 5838043.
Державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві 12 лютого 2020 року здійснено розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_2 з 01 липня 2018 року по 01 січня 2020 року по аліментах становить 95 000 грн (а.с. 6).
Постановою Головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Фещук О. А. 12 червня 2019 року накладено арешт на кошти, розміщені на банківських рахунках боржника (а.с. 7).
Відповідно до копій квитанцій, із квітня 2018 року по червень 2019 року ОСОБА_2 сплачував кошти шляхом перерахування на картку ПриватБанку, в тому числі на ім`я ОСОБА_3 . Загальна сума переказаних коштів за період із 12 липня 2018 року по 13 червня 2019 року складає 57 495 грн. Крім того, були сплачені ще 4 500 грн у період із 07 квітня 2018 року по 08 червня 2018 року (а.с. 9-17).
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімально гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України (далі - СК України).
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02 серпня 2018 року у справі № 753/6659/18 саме на користь ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи з 01 липня 2018 року і до повноліття дитини.
Заперечуючи здійснений державним виконавцем розрахунок заборгованості за аліментами з липня 2018 року по 01 січня 2020 року, що становить 95 000 грн, ОСОБА_2 посилався на ту обставину, що з квітня 2018 року по червень 2019 року він сплачував аліменти шляхом перерахування коштів, в тому числі на ім`я ОСОБА_3 , та надав копії квитанцій.
У постанові від 20 липня 2020 року у справі № 362/4462/16-ц, провадження № 61-10968св19 Верховний суд у складів колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду встановив наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості зі сплати аліментів саме у боржника.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції, дійшов передчасного висновку про необхідність врахування сплачених заявником сум, стягнутих за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року на картковий рахунок ОСОБА_3 , та проведення розрахунку з врахуванням цих квитанцій, оскільки матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 на користь якої рішенням суду стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина має безперешкодний доступ до цих коштів.
ОСОБА_1 заперечує щодо наявної сплати аліментів на її користь та звернулась з заявою до державного виконавця про примусове виконання рішення суду, зазначивши розрахунковий рахунок на який необхідно перераховувати їй кошти визначені судом, квитанції сплачені на різні суми, при цьому не на всіх квитанціях є призначення платежу і поповнення рахунку.
ОСОБА_2 зазначав, що добровільно перераховував кошти на ім`я ОСОБА_3 , проте, останній у встановленому законодавством порядку не довів, що це було здійснено на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року, яким саме на користь ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 . 
За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги з підстав її недоведеності.    
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
    Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
   Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.
 
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Слюсар Аліни Володимирівни, скасування довідки розрахунку про заборгованість по аліментам, зобов`язання державного виконавця зробити перерахунок заборгованості по аліментам,
 
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач                                                          В.В. Гуль
Судді                                                                              Ю.О. Матвієнко
                                                                                         А.С. Сержанюк