КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                               
Справа № 761/46025/18                                             Головуючий у 1 інстанції: Волошин В.О.
провадження № 22-ц/824/7209/2021                                           Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
21 квітня 2021 року                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Музичко С.Г., Болотова Є.В.,
при секретарі Панчошній К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду 
м. Києва від 13 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича про скасування рішення, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії, -
 
в с т а н о в и в :
 
У листопаді 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив:
- скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження змін до реєстру вимог акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо» від 07 липня 2016 року № 1164;
- визнати неправомірними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка В. І. щодо акцептування (включення) додаткових вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 262 165 107,16 грн до третьої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо» та їх погашення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб перерахувати ПАТ «Банк Камбіо» отримані кошти, що надійшли від ПАТ «Банк Камбіо».
Позов обґрунтовував тим, що він є вкладником ПАТ «Банк Камбіо», після початку ліквідації якого його кредиторські вимоги в розмірі 17 594 840,28 грн включені до четвертої черги реєстру акцептованих кредиторів банку.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 липня 2016 року № 1164 «Про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо» затверджено зміни № 4 до переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо», акцептованих Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенком В.І. 
Посилаючись на те, що на підставі вищевказаного рішення безпідставно збільшено обсяг кредиторських вимог третьої черги кредиторів, що може позбавити його, як кредитора четвертої черги, можливості задовольнити вимоги,  ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставилося питання про скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов задовольнити.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року скасовано. Провадження у справі № 761/46025/18 закрито з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Постановляючи ухвалу, апеляційний суд виходив з того, що спір стосовно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, правомірності дій Уповноваженої особи щодо акцептування (включення) додаткових вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб перерахувати отримані кошти, що надійшли від ПАТ «Банк Камбіо», є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
Постановою Верховного Суду від 17 березня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Тарасовим С.О. задоволено.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження змін до реєстру вимог акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо» від 07 липня 2016 року № 1164 та дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка В. І. відповідають вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.
Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року №782 ПАТ «Банк Камбіо» віднесений до категорії неплатоспроможних.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04 грудня 2014 №140 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Камбіо» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 05 грудня 2014 по 04 березня 2015 року.
Рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22 лютого 2016 року №212 та від 02 лютого 2018 року №340 процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» продовжено до 01 березня 2018 року включно та до 01 березня 2019 року включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 липня 2016 року №1164 «Про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо» затверджено зміни №4 до переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо», акцептованих Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Після затвердження змін загальна сума акцептованих вимог кредиторів збільшилася на 262 165 107,16 грн. 
У даній справі предметом спору є правомірність рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 липня 2016 року №1164 «Про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо», яким збільшено суму кредиторських вимог Фон ду третьої черги реєстру акцептованих вимог та їх погашення, зобов`язання перерахувати кошти. 
Верховним Судом у постанові від 17 березня 2021 року зазначено, що саме  з метою недопущення порушення гарантованого Конвенцію права на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту, колегія суддів з врахуванням правових позицій, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 910/7983/17 (провадження № 12-56гс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 243/5078/17 (провадження № 14-393цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 490/9823/16-ц (провадження № 14-509цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 761/12676/17 (провадження № 14-516цс18), від 27 лютого 2019 року у справі № 442/7753,16-ц (провадження №14-35цс19), вважає, що ця справа має бути розглянута за правилами цивільного судочинства виключно і лише тому, що позивачу має бути забезпечений доступ до правосуддя, що включає і розгляд скарги по суті, навіть в іншому, ніж це передбачено законом судочинстві.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 липня 2016 року за №1164 «Про затвердження змін до реєстру вимог акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо», можуть бути порушені його права, як кредитора банку, кредиторські вимоги якого віднесені до 4-ої черги, при цьому на думку позивача зазначене рішення є незаконним, а дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка В.І. щодо акцептування (включення) додаткових вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 262165107 грн. 16 коп. до 3-ої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо» та їх погашення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб є неправомірними.
Постановою Правління Національного банку України від 25 вересня 2014 року за №603/БТ ПАТ «Банк Камбіо» віднесено до категорії проблемних і запроваджено обмеження у діяльності банку, зокрема, погашення заборгованості, що виникла за будь-якими активними операціями банку, мало прийматись тільки в грошовій формі (крім набуття права власності на об`єкти застави) за погодженням з куратором банку.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року №782 «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04 грудня 2014 року прийнято рішення №140 про запровадження з 05 грудня 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Камбіо».
Згідно з постановою Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», Виконавчою дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» і призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку Додусенка В.І. строком від 02 березня 2015 року до 01 березня 2016 року включно.
22 лютого 2016 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №212 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо».
Відповідно до матеріалів справи і як встановлено судом, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 липня 2016 року за №1164 «Про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо», затверджено зміни №4 до переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо», акцептованих Уповноваженою особою Додусенком В.І . Після затвердження змін загальна сума акцептованих вимог кредиторів збільшилася на 262165107 грн. 16 коп.
Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.
За ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн.
Згідно з підпунктами 1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.
Пунктом 1 ч.6 ст.36 передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.
За ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.
Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.
Згідно з ч.1 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст.45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.
Як вбачається з п.3 ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.
Статтею 45 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.
Відповідно до ст.48 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення складає перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.
У подальшому протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст.45 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду:
1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;
2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;
3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.
Згідно з ч.3 ст.49 Закону Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.
За п.4.23 розділу 5 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2(далі по тексту - Положення), протягом 90 днів з дня опублікування відомостей у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» відповідно до вимог ч.2 ст.45 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) здійснює такі заходи:
визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;
відхиляє вимоги в разі, якщо вони непідтверджені фактичними даними, що є в розпорядженні Фонду;
в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень), та в разі потреби заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;
складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених цим Положенням та актами Фонду.
Відповідно до п.4.24 Положення реєстр вимог подається до Фонду на пронумерованих, прошнурованих (прошитих) аркушах та засвідчується підписом Фонду в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) і відбитком печатки банку.
За п.4.25 Положення Реєстр акцептованих вимог кредиторів підлягає затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.
Згідно зі ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:
1) зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян;
2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;
3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до п.1 ч.6 ст.36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у п.17 ч.5 ст.12 цього Закону;
4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;
5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування;
6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності);
7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;
8) вимоги за субординованим боргом.
Відповідно до п.4.29 Положення протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, сайті неплатоспроможного банку та у приміщенні такого банку в доступному для відвідувачів місці (уповноваженою особою Фонду у разі делегування їй відповідних повноважень).
Як вбачається з матеріалів справи, 10 червня 2015 року на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення, відповідно до якого повідомлено про прийняття 04 червня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо» (протокол №120/15).
Згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 серпня 2015 року №192/15 Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» розпочато задоволення вимог кредиторів другої черги, відповідно до ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 листопада 2015 року №260/15 погоджено початок задоволення позачергових вимог кредиторів (Національний банк України) та вимог кредиторів третьої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо», відповідно до ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
За твердженнями представника Фонду здійснюється задоволення вимог третьої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо».
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в третю чергу задовольняються вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до п.1 ч.6 ст.36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у п.17 ч.5 ст.12 цього Закону.
Згідно зі ст.29 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд набуває право кредитора банку на всю суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку відповідно до цього Закону на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, а також на суму нарахованого, але не сплаченого регулярного збору до Фонду.
Фонд також набуває прав кредитора на суму сплачених Фондом витрат, пов`язаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також на суму цільової позики, наданої банку протягом дії тимчасової адміністрації.
Таким чином, Фонд набуває право кредитора банку в силу приписів спеціального закону на суму коштів, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку, на суму нарахованого, але не сплаченого регулярного збору до Фонду, на суму сплачених Фондом витрат, пов`язаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також на суму цільової позики, наданої банку протягом дії тимчасової адміністрації.
Пунктом 6 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.
На підставі зазначеної додаткової інформації Фонд гарантування затверджує зміни до Загального реєстру вкладників та здійснює відшкодування гарантованої суми вкладів.
Згідно зі ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», п.4.23 Положення, Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.
Отже, законодавцем не встановлено строку чи терміну в часі щодо звернення з кредиторськими вимогами, які виникли на підставі відшкодування вкладникам неплатоспроможного банку гарантованої суми відшкодування.
За ч.ч.3, 4 ст.53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повноваження Фонду як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку.
Саме зважаючи на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, так як протягом   розгляду справи в суді судом не встановлено неправомірності дій Уповноваженої особи на ліквідацію банку. Суд не вбачав незаконним рішення і з урахуванням вищенаведених висновків вірно вважав, що не підлягали до задоволення і вимоги позивача про зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб перерахувати ПАТ «Банк Камбіо» отримані кошти, що надійшли від ПАТ «Банк Камбіо».
Частиною 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.
Також, відповідно до пункту 4 листа Міністерства юстиції України «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» від 26.12.2008 року N758-0-2-08-19,при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.
У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його вкладниками/кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
Приписами ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ліквідацію банку визначено як процедуру припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до положень ст.77 Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону. 
Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів (ст.45 ЗУ про СГВФО).
Пунктом 3 частини 2 статті 46 Закону про СГФВО передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.
Статтею 45 Закону визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах, гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. 
Відповідно до п.3 ч.2 ст.52 Закону в третю чергу задовольняються вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до п.1 ч.6 ст.36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у п.17 ч.5 ст.12 цього Закону.
Згідно зі ст.29 Закону (в редакції від 28.12.2014 року), чинній на день прийняття рішення про ліквідацію банку) Фонд набуває право кредитора банку на всю суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку відповідно до цього Закону на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, а також на суму нарахованого, але не сплаченого регулярного збору до Фонду.
Фонд також набуває прав кредитора на суму сплачених Фондом витрат, пов`язаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також на суму цільової позики, наданої банку протягом дії тимчасової адміністрації.
Відповідно до п.4.30 Положення у разі необхідності Фонд в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі:
рішення суду, яке набрало законної сили;
клопотання Фонду в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) про збільшення/зменшення вимог кредитора, що виникли під час проведення ліквідації, які отримані від Фонду та інших державних органів на підставі заяви про задоволення додаткових вимог.
За ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
Згідно з ч.1 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Пунктом 6 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (далі - Положення) передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.
На підставі зазначеної додаткової інформації Фонд гарантування затверджує зміни до Загального реєстру вкладників та здійснює відшкодування гарантованої суми вкладів.
Так, на підставі додаткової інформації про вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами, було збільшено Загальний реєстр вкладників ПАТ «Банк Камбіо» на суму 263 196 452 грн. 54 коп.:
1)                  рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування від 18.01.2016 року №21 затверджено зміни до Загального реєстру на суму 590 017 грн. 68 коп.
2)                    рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування від 25.01.2016 року №61 затверджено зміни до Загального реєстру на суму 548 175 грн. 40 коп.
3)                  протокольним рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування від 14.03.2016року №036/16 затверджено зміни до Загального реєстру на суму 262 058 259 грн. 46 коп.
Як зазначено вище, за ст.49 Закону України про СГВФО, п.4.23 Положення Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.
Отже, законодавцем не встановлено часових обмежень щодо звернення з кредиторськими вимогами, які виникли з підстав необхідності відшкодування вкладникам неплатоспроможного банку гарантованої суми відшкодування.
У зв`язку з поданням 23.02.2016 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» змін та доповнень до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято протокольне рішення від 14.03.2016 року №036/16 та подано заяву про задоволення додаткових вимог від 12.03.2016 року за № 7- 15359/16.
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» було внесено пропозицію про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів листом від 05.07.2016 року.  
Відповідно до ч.3 ст.49 ЗУ про СГВФО вказані зміни були затверджені рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.07.2016 року №1164.
Отже, внесення змін №4 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Кабіо» відбулося на підставі, в порядку та у спосіб передбачений ЗУ про СГВФО та Положенням, а доводи апеляційної скарги жодним чином це не спростовують та зводяться до тлумачення позивачем норм матеріального права. При цьому, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів порушення процедури внесення змін до реєстру акцептованих кредиторських вимог. 
Колегія суддів на підставі вищенаведеного приходить до висновку, що Фондом гарантування не було порушено прав та інтересів кредитора наступної черги - громадянина ОСОБА_1 , вимоги якого до банку складають 17 594 840 грн. 28 коп. та правомірно віднесені до 4 черги.
Щодо тверджень представника Апелянта про втрату повноважень Уповноваженою особою Додусенком В.І. , то вони не відповідають дійсності. 
Також позовна заява не містить обгрунтування та доказів того, що на час звернення до суду  права позивача, як кредитора ПАТ «Банк Камбіо», є порушеними.  
Позовна заява ґрунтується лише на суб`єктивному припущенні позивача про те, що через задоволення додаткових вимог третьої черги останній може не отримати задоволення своїх кредиторських вимог, які складають 17 594 840 грн. 28 коп. та віднесені до 4 черги, так як, на його думку,через збільшення вимог третьої черги, ПАТ «БАНК КАМБІО» у процедурі ліквідації не вистачить грошових коштів на погашення кредиторських вимог четвертої черги.
Проте, в даному випадку не відбулося порушення прав позивача, оскільки спеціальним законом встановлено чіткий порядок задоволення вимог кредиторів банку. Дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» Додусенка В.І. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо збільшення суми акцептованих вимог кредитора третьої черги, вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку.
Відповідно до ч.4 ст.52 Закону вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.
У разі, якщо обсяг коштів, одержаних від реалізації майна, недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредиторові однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги уповноважена особа Фонду не враховує суму грошових вимог цього кредитора.
При цьому, наразі триває реалізації майна та активів банку. Кошти, одержані в результаті реалізації майна банку, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у черговості, встановленій законом, а тому, поки триває реалізації майна та активів банку, неможливо встановити факт того, що такого майна не вистачить на задоволення вимог кредиторів четвертої черги та безпосередньо вимог самого позивача. 
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо залишення позову без задоволення.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.  
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.
Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в  рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.  
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 26 квітня 2021 року.
 
Головуючий:  
 
Судді: