ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/19775/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О., 
здійснив розгляд у письмовому провадженні касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія  "Укренерго" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 (головуючий - Яковлєв М. Л., судді Куксов В. В., Шаптала  Є. Ю.) у справі 
за заявою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про забезпечення позову
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ"
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з передачі електричної енергії.
Короткий зміст і підстави позовних вимог та заяви про забезпечення позову
1. 15.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" (далі -ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ", Товариство, Постачальник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія  "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго", Компанія, заявник, Оператор) про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості послуг з передачі електричної енергії, наданих Товариству у липні 2019 року за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 08.05.2019 № 0684-02024 (далі - договір № 0684-02024), шляхом застосування тарифу на послуги з передачі електричної енергії, визначеного постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор) від 12.12.2018 № 1905 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на 2019 рік" у розмірі на ІІІ квартал 2019 року - 5,740 коп./кВт*год (без ПДВ) та відобразити його в рахунку-фактурі та відповідному акті приймання-передачі послуги за липень 2019 року та акті коригування у розрахунку 89589,40 грн з ПДВ за фактично отриманий обсяг послуг з передачі електричної енергії у липні 2019 року 1300,659 МВт*год, з посиланням на положення статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 6, 33 Закону України "Про ринок електричної енергії".
2. Позовна заява аргументована неналежним виконанням відповідачем умов договору № 0684-02024. 
3. 28.12.2020 ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" подало до Господарського суду міста Києва заяву про забезпечення позову, у якій просило заборонити ПрАТ  "НЕК "Укренерго" до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/19775/20:
1)  застосовувати заходи щодо присвоєння Товариству статусу "Переддефолтний" відповідно до положень п. 1.7.1 Глави 1.7 розділу І Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії; 
2) застосовувати заходи щодо присвоєння Товариству статусу "Переддефолтний"  відповідно до положень п. 1.7.1 Глави 1.7 розділу І Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії та/або з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління;
3) надсилати ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" та Регулятору повідомлення про набуття Товариством статусу "Переддефолтний";
4) публікувати на офіційному веб-сайті Адміністратора розрахунків повідомлення про набуття ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" (код ЄДРПОУ 42819359) статусу "Переддефолтний" із зазначенням дати набуття такого статусу;
5) використовувати фінансові гарантії, що надаються ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" для покриття його заборгованості перед оператором системи передачі;
6) використовувати фінансові гарантії, що надаються ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ", для покриття заборгованості перед Адміністратором розрахунків;
7) направляти до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ", його ЄДРПОУ, розміру простроченої електропостачальником оплати вартості його небалансів електричної енергії;
8) надсилати ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" та Регулятору повідомлення про набуття Товариством статусу "Дефолтний";
9) публікувати на офіційному веб-сайті Адміністратора розрахунків повідомлення про набуття ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Дефолтний" із зазначенням дати набуття такого статусу;
10) зупиняти майбутні та скасовувати діючі реєстрації двосторонніх договорів щодо продажу електричної енергії Товариством;
11) встановлювати нульовий обсяг продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку для ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ";
12) здійснювати переведення постачання електричної енергії споживачам ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" на постачальника "останньої надії" відповідно до Правил роздрібного ринку;
13) направляти до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ", його ЄДРПОУ та кінцевого розміру простроченої оплати вартості його небалансів електричної енергії.
4. Зазначена заява обґрунтовується тим, що: 1) вартість послуг з постачання електричної енергії за липень 2019 року потрібно розраховувати відповідно до постанови НКРЕКП від 12.12.2018 № 1905 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на 2019 рік" у розмірі на III квартал 2019 рік - 5,740 коп./кВт год (без ПДВ). На підставі вказаної постанови вартість фактично наданого обсягу послуг для позивача у липні 2019 року становила: фактичний обсяг послуг з передачі електричної енергії (МВт*год) за липень 2019 року х ставку тарифу (грн/МВт*год) у липні 2019 року, тобто 1300,659 МВт*год. х57,40 грн/МВт*год = 74657,83 грн (ПДВ - 14931,57 грн). Загальна вартість послуг з ПДВ дорівнює 89 589,40 грн. З огляду на зазначене, різниця у вартості послуг за липень 2019 року між даними розрахованими позивачем, та даними, розрахованими відповідачем, складає 452676,15 грн з ПДВ; 2) вищевказана сума є спірною та нарахована незаконно, однак відповідач обліковує суму 452676,15 грн як заборгованість Товариства за послуги з постачання електричної енергії за договором № 0684-02024; 3)  Компанія надіслала на адресу Товариства лист-попередження №  01/20240 про можливість застосування до позивача статусу "Переддефолтний" на підставі пункту 1.7.1 глави 1.7 розділу І Правил ринку у разі нездійснення оплати протягом 30 календарних днів за послуги з передачі електричної енергії та/або з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. У зв`язку з тим, що розгляд цієї справи щодо спірної заборгованості може тривати більше 30 днів, заявник вбачає необхідність та доцільність вжиття заходів забезпечення позову до набрання законної сили рішенням у запропонований ним спосіб.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
5. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 (суддя Джарти  В. В.) у задоволенні заяви ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" про забезпечення позову відмовлено повністю.
Ухвала аргументована тим, що позивач не довів наявності обставин, які дійсно могли би призвести до ускладнення або унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, оскільки саме лише надсилання Товариству повідомлення Оператора про необхідність сумлінного ставлення до виконання своїх зобов`язань за договором з метою запобігання застосуванню санкцій до Постачальника не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з передачі електричної енергії. 
6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 скасовано. Заяву ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" про забезпечення позову задоволено повністю. 
Постанова мотивована посиланням на положення пунктів 1.7.1, 1.7.2, 1.7.4, 1.7.5 розділу 1.7 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №  307 (далі - Правила №  307), статей 136, 137, 140, 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з урахуванням яких суди дійшли висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову, оскільки: 1) заходи забезпечення позову, на вжитті яких наполягає заявник, є співмірними та адекватними з позовною вимогою, оскільки остання стосується правомірності нарахування Компанією обсягів електричної енергії, їх включення до рахунків та актів приймання-передачі послуг, що надає відповідачу право у разі несплати таких спірних обсягів послуг застосовувати до Товариства заходи, передбачені розділом 1.7 Правил №  307; 2) невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки  Товариство не зможе їх захистити в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, а також фактично буде позбавлене можливості проведення господарської діяльності на енергетичному ринку, що фактично нівелює можливість захисту прав і інтересів позивача; 3) вжиття заявлених ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" заходів забезпечення позову не зумовлює вирішення спору по суті, оскільки спрямоване виключно на збереження існуючого статусу Товариства на ринку електричної енергії та недопущення негативних наслідків (у виді усунення учасника з ринку) до вирішення спору по суті; 4) відповідач не довів того, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову у даному випадку призведе до невиправданого обмеження прав Компанії чи інших осіб (наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 09.12.2020 у справі №  910/9400/20, від 21.12.2020 у справі №910/9627/20 зі спорів, що виникли з подібних правовідносин).
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, ПрАТ "НЕК "Укренерго" звернулося з касаційною скаргою, у якій просить зазначену постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні заяви Товариства про забезпечення позову.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
8. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на неправильне застосування та порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, а саме положень статей 33, 62, 63, 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", статей 86, 136, 137, 234, 236, 269, 282 ГПК України, наголошуючи, що: 1) оскільки предметом спору не є заборгованість за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та заборгованість, що виникла внаслідок прострочення оплати вартості небалансів електричної енергії, апеляційний суд вжив неспівмірних і неадекватних заходів забезпечення позову, фактично звільняючи позивача на майбутнє від наслідків несплати за всі обсяги передачі електричної енергії, диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та інші порушення фінансових обов`язків, що унеможливлює використання наданих Товариством фінансових гарантій для покриття іншої заборгованості, яка виникає в ході діяльності на ринку електричної енергії, чим поставив позивача у привілейоване становище порівняно з Компанією та іншими учасниками ринку; 2) накладена судом заборона має узгоджуватися з предметом позову та стосуватися виключно спірної суми заборгованості за послугу з передачі електричної енергії за спірний період (липень 2019 року), а не взагалі всієї заборгованості, яка виникає після ухвалення постанови від  16.03.2021; 3)  забезпечуючи збалансованість інтересів сторін, суд мав врахувати не лише інтерес позивача щодо уникнення оплати послуг, а й право Оператора на отримання відповідної оплати за договором, позаяк з огляду на наявне зупинення провадження у справі, оформлене ухвалою від 24.03.2021, може утворитися заборгованість Товариства за надані Компанією послуги за весь час діяльності на ринку електричної енергії; 4) суд апеляційної інстанції безпідставно не взяв до уваги доводи відповідача, про те, що фактичні обставини у справах №  910/9400/20 і № 910/9627/20 та цій справі є різними, відтак і правовідносини у вказаних справах не є подібними.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
9. Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити у її задоволенні з мотивів, викладених у оскаржуваній постанові.
Розгляд справи Верховним Судом 
10. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "НЕК "Укренерго" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 у справі № 910/19775/20 та призначено здійснити розгляд цієї справи у порядку письмового провадження.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
11. ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" є учасником ринку електричної енергії та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 28.02.2019 № 276.
ПрАТ "НЕК "Укренерго" надіслало на адресу ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" лист-попередження № 01/20240 про можливість застосування до Товариства статусу "Переддефолтний" на підставі пункту 1.7.1  Правил №  307 у разі нездійснення оплати протягом 30 календарних днів за послуги з передачі електричної енергії та/або з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Позивач зазначив про отримання 30.11.2020 електронною поштою повідомлення Оператора про можливість набуття ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Переддефолтний" з 30.11.2020 у зв`язку із заборгованістю за послугу з передачі електричної енергії. Також позивачу повідомлено про те, що перелік учасників ринку, які набули статусу "Переддефолтний", буде оприлюднено на сайті ПрАТ "НЕК "Укренерго".  
Факт надіслання на електронну адресу позивача вказаного повідомлення відповідач не заперечує.
Позиція Верховного Суду
12. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.
13. Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
14. Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.
15. Відповідно до частин 1, 4 статті 137 ГПК України (в редакції, чинній станом на 28.12.2020) позов забезпечується: 1)  накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2)  забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні ді (цей пункт виключено з 08.02.2020 на підставі Закону України № 460-IX від 15.01.2020); 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5)  зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6)  зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7)  передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору (цей пункт виключено з 08.02.2020 на підставі Закону України № 460-IX від 15.01.2020); 8)  зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9)  арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10)  іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
16. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
17. З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Постановляючи ухвалу про заборону відповідачу або третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.
18. Оскільки Товариство звернулося до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то у цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
19. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. 
Наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 та враховано судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови.
20. Задовольняючи заяву Товариства про забезпечення позову апеляційний суд, на відміну від суду першої інстанції, виходив з доведеності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу до забезпечення позову, зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову з предметом позову немайнового характеру, оскільки з наявних матеріалів справи вбачається існування реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі задоволення позову, а саме з огляду на достеменно встановлені судами попередніх інстанцій факти неодноразового отримання позивачем (у тому числі засобами електронної) пошти) повідомлень Оператора про можливість набуття ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Переддефолтний" у зв`язку із заборгованістю за послугу з передачі електричної енергії, що, в свою чергу, може зумовити припинення господарської діяльності Товариства на ринку електричної енергії в цілому.
Відтак, подальші дії з реалізації наданих Оператору повноважень, у випадку невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, можуть утруднити та/або взагалі унеможливити захист і поновлення у межах цього судового провадження прав Товариства, яке після усунення зі складу учасників ринку буде вимушений ініціювати нові судові процеси для відновлення своїх прав.
21. Разом з тим колегія суддів не може не погодитися з твердженням скаржника про неспівмірність і неадекватність вжитих апеляційним судом заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, з огляду на таке.
22. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
23. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.
24. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. 
Такий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 910/12661/19, від якого колегія суддів не вбачає підстав відступати.
25. Ураховуючи критерії співмірності та адекватності заходів забезпечення позову, колегія суддів вважає, що накладена судом заборона має узгоджуватися з предметом позову та стосуватися виключно спірної суми заборгованості за послугу з передачі електричної енергії, нарахованої за спірний період (липень 2019 року), а не взагалі всієї заборгованості за будь-який інший період, яка може виникнути після ухвалення постанови від 16.03.2021.
26. Оскільки предметом цього позову не є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та заборгованості, що виникла внаслідок прострочення оплати вартості небалансів електричної енергії, касаційна інстанція погоджується з доводами скаржника у тій частині, що апеляційний суд вжив неспівмірних і неадекватних заходів забезпечення позову, фактично звільнивши позивача на майбутнє від оплати послуг з передачі електричної енергії, диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, наданих за будь-які інші періоди (крім спірного періоду за липень 2019 року), а також від відповідальності за інші порушення фінансових обов`язків, що, зокрема унеможливлює використання наданих Товариством фінансових гарантій для покриття іншої заборгованості, яка виникає в ході діяльності на ринку електричної енергії, чим поставив позивача у привілейоване становище порівняно з Компанією та іншими учасниками ринку. 
Додатковим підтвердженням наведеного є оформлене ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.03.2021 зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва в адміністративній справі № 640/12695/19, що не виключає можливості виникнення та накопичення Товариством заборгованості за послуги, надані відповідачем упродовж усього часу дії вжитих неспівмірних заходів забезпечення позову.  
27. Касаційна інстанція не погоджується з доводами скаржника про передчасне посилання апеляційного суду на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 09.12.2020 у справі № 910/9400/20, від 21.12.2020 у справі №  910/9627/20 зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, з огляду на таке.
28. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №  696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).
29. Так, предметом позову Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" у справах № 910/9400/20 і №  910/9627/20 є зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг щодо експорту електричної енергії за договорами про надання послуг з передачі електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії, тобто зобов`язання припинити певні дії на майбутнє.
Задовольняючи частково заяву позивача та вживаючи схожі заходи забезпечення позову, Верховний Суд у постановах у справах №№ 910/9400/20, 910/9627/20 виходив з обставин нарахування Компанією починаючи з 01.07.2019, тобто за тривалий невизначений у майбутньому часовий період, послуг з передачі експортованої електричної енергії, у зв`язку з чим, враховуючи вимоги щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, змінив резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а саме конкретизував вжиті судами попередніх інстанцій загальні заходи забезпечення позову у виді заборони відповідачу вживати щодо позивача заходи, передбачені розділом 1.7 Правил №  307.
30. Наведене переконливо свідчить про подібність процесуальних правовідносин у справі №  910/19775/20 та справах №№ 910/9400/20, 910/9627/20, на постанови Верховного Суду в яких правильно послався апеляційний суд в обґрунтування своїх висновків.
Разом з тим колегія суддів зауважує, що суд апеляційної інстанції у повній мірі не врахував вміщеного у постановах Верховного Суду від 09.12.2020 у справі №  910/9400/20 і від 21.12.2020 у справі №  910/9627/20 правового висновку щодо необхідності конкретизації вжитих судом заходів забезпечення позову співвідносно із заявленими позовними вимогами, оскільки помилково залишив поза увагою, що предметом позову в цій справі є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості послуг за передачу електричної енергії за чітко визначений часовий період - липень 2019 року.
31. У свою чергу, касаційна інстанція відхиляє безпідставні посилання скаржника в обґрунтування своїх заперечень на постанови Верховного Суду від  24.06.2020 у справі № 902/1051/19, від 19.06.2020 у справі № 904/5876/19, від  04.05.2020 у справі № 922/605/15, від 08.10.2018 у справі № 913/257/18, оскільки предмет і підстави позовів, види заходів забезпечення позову, фактичні обставини, які формують зміст спірних правовідносин, у зазначених справах та розглядуваній справі є різними, що виключає як подібність спірних правовідносин, так і підстави для застосування вказаних правових позицій під час вирішення цього спору.
32. У зв`язку з викладеним, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вжиті судом апеляційної інстанції заходи забезпечення позову не повністю відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги немайнового характеру, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.
33. Наведене вище переконливо свідчить про необхідність часткового задоволення касаційної скарги і зміни пунктів 3, 4 резолютивної частини постанови від 16.03.2021 шляхом зазначення співмірних та адекватних заходів забезпечення позову у виді заборони відповідачу вчиняти певні юридично значимі дії, які (заходи забезпечення позову) цілком співвідносяться з предметом заявленого позову, а саме стосуються перерахунку заборгованості виключно за послугу з передачі електричної енергії, надану в липні 2019 року.
34. Разом з тим з наведених раніше мотивів колегія суддів відхиляє доводи позивача, викладені у відзиві на касаційну скаргу.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
35. Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
36. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
37. Відповідно до частин 1, 4 статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
38. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені відповідачем у касаційній скарзі, отримали часткове підтвердження під час касаційного провадження, та є підставою для зміни оскаржуваної постанови шляхом викладення пунктів 3, 4 її резолютивної частини у новій редакції.
Розподіл судових витрат
39. З огляду на те, що Верховний Суд касаційну скаргу задовольняє частково, судові витрати скаржника у виді судового збору в сумі 1135 грн, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, підлягають стягненню з ТОВ  "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" на користь ПрАТ "НЕК "Укренерго". 
Зважаючи на викладене та керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія  "Укренерго" задовольнити частково.
Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 у справі № 910/19775/20 змінити, виклавши пункти 3 і 4 її резолютивної частини у такій редакції: 
"3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" про забезпечення позову задовольнити частково.
4. Заборонити Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія  "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код 00100227) до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/19775/20:
- застосовувати заходи щодо присвоєння Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Переддефолтний" відповідно до положень пункту 1.7.1 Глави 1.7 Розділу I Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307, у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії за липень 2019 року;
- надсилати Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" та Регулятору повідомлення про набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Переддефолтний" у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії за липень 2019 року;
- публікувати на офіційному веб-сайті Адміністратора розрахунків повідомлення про набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Переддефолтний" із зазначенням дати набуття такого статусу, у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії за липень 2019 року;
- використовувати фінансові гарантії, що надаються Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" для покриття його заборгованості за липень 2019 року перед оператором системи передачі;
- використовувати фінансові гарантії, що надаються Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ", для покриття заборгованості за липень 2019 року перед Адміністратором розрахунків;
- надсилати Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" та Регулятору повідомлення про набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Дефолтний" у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії за липень 2019 року;
- публікувати на офіційному веб-сайті Адміністратора розрахунків повідомлення про набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Дефолтний" із зазначенням дати набуття такого статусу, у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії за липень 2019 року;
-  зупиняти майбутні та скасовувати діючі реєстрації двосторонніх договорів  щодо продажу електричної енергії Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії за липень 2019 року;
-  встановлювати нульовий обсяг продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку для Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії за липень 2019 року;
-  здійснювати переведення постачання електричної енергії споживачам Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" на постачальника "останньої надії" відповідно до Правил роздрібного ринку у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії за липень 2019 року.
Відмовити у задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" про забезпечення позову. 
Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" (місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул.  Кудряшова, буд. 7; ідентифікаційний код 42819359).
Боржник:  Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код 00100227).
Постанова підлягає негайному виконанню та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років". 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія  "Укренерго" 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн витрат зі сплати судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції.
Наказ доручити видати Господарському суду міста Києва.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                              Ю. Я.  Чумак

Судді                                                                                       Т. Б. Дроботова

                                                                                                Н. О. Багай