УХВАЛА
27 травня 2021 року
м. Київ
справа № 334/8145/17
провадження № 61-7991ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 27 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної йому незаконною несплатою пенсії у період часу з 01 квітня 2010 року по 01 липня 2015 року в розмірі 1 699 986,40 грн. 
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2020 року змінено в частині правового обґрунтування відмови в позові.
21 квітня 2021 року ОСОБА_2  звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 27 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 березня 2021 року.
У касаційній скарзі ОСОБА_2 заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію постанови апеляційного суду отримано представником заявника 09 квітня 2021 року.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Оскаржена постанова прийнята Запорізьким апеляційним судом 
16 березня 2021 року. Повний текст постанови виготовлено судом 
25 березня 2021 року. Касаційна скарга подана заявником до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 19 квітня 2021 року, що підтверджується поштовою маркою на конверті, тобто у межах строку на касаційне оскарження, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 
26 квітня 2021 року (з урахуванням частини третьої статті 124 ЦПК України). 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для його розгляду, оскільки заявник не пропустив даний строк.
Проте, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, ОСОБА_2 необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Крім того, відповідно до вимог частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. 
Верховний Суд, вважає за необхідне вказати заявнику, що його підпис розміщений окремо від тексту касаційної скарги на восьмій сторінці, що не дозволяє однозначно вважати, що зміст та вимога касаційної скарги викладені та підтримуються ОСОБА_2 , а тому, скаржнику необхідно врахувати зазначені обставини при підписанні уточненої редакції касаційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею         392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 27 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 березня 2021 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                      М. Є. Червинська