КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 травня  2021  року місто Київ.
Справа № 760/5425/17
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7146/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Суддя доповідач                       Желепи О.В.,
суддів                                         Кравець В.А., Мазурик О.Ф.
при секретарі                             Міщенко Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року  (у складі судді Шереметьєвої Л.Аповний текст рішення складено 12 березня 2019 року )
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,-
 
в с т а н о в и в :
У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовними вимогами про встановлення факту проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлення факту, що ОСОБА_3 перебувала на утриманні ОСОБА_4 до дня його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що з 2008 року разом з ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_5 . ОСОБА_4 був єдиним годувальником в родині. Позивач зазначає, що вони мали намір офіційно зареєструвати шлюб. Проте до органу реєстрації актів цивільного стану подати заяву не встигли, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 трагічно загинув.
Судовим рішенням було встановлено факт батьківства ОСОБА_4 відносно доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач зазначає, що встановлення даного факту необхідно для прийняття спадщини, а також для отримання відповідних пільг.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року позов задоволено частково.
Встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В решті позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовуючи скаргу тим, що обставини справи, які суд вважав встановленими доведеними не були. 
Судом проігноровано  усі надані відповідачем докази, а досліджені у судовому засіданні докази не підтверджують факт проживання позивача та померлого ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказує на те, що суд першої інстанції встановив факт спільного проживання позивача та ОСОБА_4 на підставі квитанцій в яких не зазначено жодної інформації, по якому кредиту сплачувались кошти, ще живим ОСОБА_4 , і чому такі квитанції знаходяться у позивачки.    
Зазначає, на те, що суд першої інстанції не застосував Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 03 березня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_3 задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Задовольняючи касаційну скаргу  ОСОБА_3 , Верховний суд виходив з того, що апеляційний суд безпідставно вважав, що разом із вимогою про встановлення факту позивач під час розгляду справи у порядку позовного провадження не пред`явила вимогу щодо права, для реалізації якого було необхідно встановити факт. Суд апеляційної інстанції не навів відповідної норми права, яка зобов`язувала б позивача разом із вимогою про встановлення факту, що розглядалась судом у порядку позовного провадження, пред`явленої після залишення судом без розгляду заяви, поданої в порядку окремого провадження, у зв`язку з наявністю спору про право, заявляти вимогу про визнанням, зміну чи припинення права, яке пов`язане із встановленням юридичного факту.
Судом встановлено, що рішення суду оскаржено лише в частині задоволених позовних вимог.
Апеля
В судовому засіданні представник позивача  ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Також просив врахувати, що після ухвалення рішення в даній справі в іншому судовому провадженні встановлено, що ОСОБА_4 до дня своєї смерті проживав з бабусею,- відповідачем в даній справі, а не з позивачкою .
Відповідач  ОСОБА_2  в судовому засіданні просила залишити без змін рішення суду першої інстанції .
Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення,  а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачка народила доньку ОСОБА_5 , реєстрація народження якої в органах РАЦС була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. / а.с. 19 - 21 /
Після смерті ОСОБА_4 з заявами про прийняття спадщини до П`ятої Київської державної нотаріальної контори звернулися його баба - відповідачка ОСОБА_2 , та позивачка, як законний представник малолітньої ОСОБА_5 .
В лютому 2015 року позивачка звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , треті особи: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Головне управління юстиції в м. Києві, Солом`янський районний в м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 щодо доньки.
Рішенням суду від 24 травня 2016 року в задоволені позову було відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року зазначене рішення було скасоване та ухвалене нове, яким позов був задоволений.
Встановлено факт батьківства ОСОБА_4 відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року залишено без змін. /а.с. 7 - 9, 72 - 77 /
З довідки ТОВ «ЖЕК «Житлоексплуатація» від 21 травня 2014 року, складеної за участю слюсаря-сантехніка, консьєржа, мешканців сусідніх квартир за адресою реєстрації та проживання позивачки: АДРЕСА_1 , разом з позивачкою та її донькою проживав ОСОБА_4 , в квартирі знаходяться його особисті речі та документи.
Як вбачається з постанови Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2010 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, місцем проживання останнього зазначено адресу: АДРЕСА_1 . / а. с. 16 - 17; 20 /
Також у судовому засіданні було допитано Свідка ОСОБА_8 яка зазначила, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_2 , є сусідкою позивачки, підписувала акт про проживання ОСОБА_4 спільно з позивачкою.
Підтвердила, що ОСОБА_4 проживав разом з позивачкою до смерті, вона майже щоденно його бачила, коли він повертався додому, оскільки часто гуляла разом з позивачкою та їх дітьми. Він турбувався про неї та доньку і вона це спостерігала, коли він повертався додому з продуктами харчування, підгузками для дитини та іншими речами, необхідними в побуті.
Вперше вона побачила ОСОБА_4 разом з позивачкою, коли остання була вагітною.
Свідок ОСОБА_9 зазначила, що працювала разом з позивачкою, де вона і познайомилася з ОСОБА_4 , який також за характером роботи доставляв їй продукти на її робоче місце. Вона є хрещеною матір`ю їх доньки, позивач та померлий проживали всі разом, він завжди вважав ОСОБА_5 своєю дитиною, забрав позивачку з дитиною з пологового будинку, приймав активну участь у вихованні дитини, з позивачкою вели спільне господарство. Вона навіть не припускала, що він у свідоцтві про народження дитини не був записаний батьком.
Судом також встановлено, що позивачка після смерті ОСОБА_4 продовжувала сплачувати членські внески в садове товариство "Ірпінь" і ці кошти у неї приймалися товариством. Позивачка та ОСОБА_4 тривалий час користувалися земельною ділянкою,  а тому позивачку сприймали як дружину ОСОБА_4 , а тому продовжували приймати від неї членські внески після його смерті.
Крім того судом встановлено, що під час спільного проживання вони купували речі в кредит і квитанції про погашення кредиту зберігалися за їх місцем проживання, тобто в квартирі позивачки / а.с.10 - 15 /
Враховуючи викладене , суд вважав встановленим, що позивачка проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1, так як нею надано  належні та допустимі докази на підтвердження спільного проживання , наявності спільного побуту, спільних друзів, спільного придбання майна та народження спільної дитини.
Дослідивши наявні в справі докази, колегія суддів встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встанволеними є доведеними, а висновки суду відповідали таким обставинам та вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин.
Доводи скарги про те, що в довідці ЖЕД не зазначено з якого часу померлий ОСОБА_4 проживав з позивачкою, не впливають на законність рішення суду, оскільки вказана обставина встановлена судом на підставі інших доказів: показів допитаних свідків, обставин, що встановленні рішенням суду про встановлення батьківства померлого щодо спільної з позивачкою дитини.
Доводи про неправдивість показів свідка ОСОБА_8 є голослівними та недоведеними, оскільки перебування померлого на майдані не спростовує показів останньої, що ОСОБА_4 до початку подій на майдані проживав з позивачем, турбувався про неї та їх спільну дитину.
Посилання на те, що з кінця 2013 року померлий знаходився на майдані де і був поранений не спростовує висновків суду, про народження у сторін внаслідок спільного проживання спільної дитини, а також ведення ними спільного господарства, придбання спільних речей, отримання кредитів на придбання спільного майна та їх повернення.
Доводи про те, що суд не встановив належності померлому земельної ділянки в садовому товаристві, не спростовують показів свідка, щодо спільного користування такою ділянкою позивача та померлого та сплати позивачем після смерті чоловіка членських внесків до садового товариства, що в сукупності з іншими доказами доводить ведення спільного господарства та факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
 Посилання в скарзі на незаконне отримання позивачем привілеїв після смерті батька своєї дитини, а саме: ордену, матеріальної допомоги, пенсії на дитину є такими, що не спростовують висновки суду та безпідставними, оскільки рішення суду про встановлення батьківства не скасовано, а відповідно є справедливим, що саме дитина загиблого Героя отримає пільги, які встановлені Законами України.
Доводи про те, що відповідач був позбавлений права подавати докази спростовуються матеріалами справи, оскільки суд правомірно відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача, щодо проведення експертизи на предмет знаходження речей померлого за місцем проживання позивача та в задоволенні  клопотань про повторний допит свідків та інших.
Надання в 2021 році до апеляційного суду рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2019 року, яким встановлено, що  ОСОБА_2 проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 з 2000 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути враховано апеляційним судом, оскільки воно постановлено  після ухвалення рішення в даній справі, законність якого переглядається,  без залучення позивача,  в порядку окремого провадження, незважаючи на існуючий спір про право між сторонами, а тому вказаним рішенням не можуть бути встановлені обставини, які не підлягають доказуванню.
Законність рішення в даній справі перевіряється на підставі доказів, які надавались суду до ухвалення рішення і апеляційний суд виходить з того, що відповідачем не були надані докази на спростування доводів позивача про спільне проживання з померлим однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 
Відповідно до  ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року  ухвалено з дотримання норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2   залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року  залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції  набирає законної сили  з дня її прийняття, але  може бути оскаржена у касаційному порядку   до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови  складено 20 травня 2021 року.
Головуючий суддя:                                                                                     О.В. Желепа 
Судді                                                                                                             В.А. Кравець  

                                                                                                                       О.Ф. Мазурик